Справа № 160/10370/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вітня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що подана 07.02.2025 уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2017 рік була подана у межах строків давності, визначених Податковим кодексом України. На думку позивача, контролюючий орган безпідставно відмовив у прийнятті податкової декларації, пославшись на пропуск строку давності. Позивач вважає, що такі дії Державної податкової служби України є протиправними, оскільки податковий орган повинен був перевірити надані платником податків документи та врахувати обставини, що впливають на перебіг строку давності, у зв`язку з чим просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати прийняти і зареєструвати подану уточнюючу податкову декларацію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
05 травня 2025 року від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з платниками податків надійшли пояснення по справі.
05 травня 2025 року від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з платниками податків надійшла заява, в якій вони просять здійснювати розгляд вказаної позовної заяви за правилами загального позовного провадження з огляду на вид позовних вимог та необхідність детального дослідження доказів.
07 травня 2025 року від Державної податкової служби надійшла заява, в якій вони просять здійснювати розгляд вказаної позовної заяви за правилами загального позовного провадження.
07 травня 2025 року від Державної податкової служби Українинадійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» щодо визнання протиправними дій ДПС та зобов`язання прийняти і зареєструвати уточнюючу декларацію з плати за землю за 2017 рік є безпідставними. За даними ДПС, 07.02.2025 позивач подав уточнюючу декларацію в електронній формі, однак її не було прийнято через порушення строку давності, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України, який з урахуванням зупинення строків у період карантину та воєнного стану сплив у квітні 2024 року. Податковий орган вказує, що уточнюючі розрахунки можуть подаватися лише в межах цього строку та до початку перевірок, а їх подання після спливу строку позбавляє контролюючий орган можливості перевірити достовірність даних.
27 травня 2025 року від представника позивача ндійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не врахував положення підпункту 102.3.3 статті 102 ПК України щодо зупинення перебігу строку давності на період зупинення, перенесення та продовження документальної перевірки, що підтверджується відповідними наказами податкового органу, внаслідок чого строк подання уточнюючої декларації було продовжено на 393 дні, а також зупинено на період карантину з 18.03.2020 по 30.06.2023 (902 дні), тому граничною датою подання уточнюючої декларації з плати за землю за 2017 рік є 01.08.2025. Крім того, позивач зазначає, що подання уточнюючого розрахунку відповідно до статті 50 ПК України є обов`язком платника податків, а не правом, а контролюючий орган зобов`язаний прийняти таку звітність, за винятком періоду проведення перевірки. Позивач також заперечує твердження ДПС про порушення строків подання декларації та зазначає, що податковий орган, отримавши скаргу та підтверджуючі документи, мав перевірити наведені обставини і прийняти декларацію, а не відмовляти у її прийнятті автоматично через програмне забезпечення. У зв`язку з цим позивач просить суд долучити відповідь на відзив до матеріалів справи та задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що 15.02.2017 ПрАТ «ДМЗ», засобами електронного зв?язку в електронній формі, було подано до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (який є правонаступником Дніпропетровського управління офісу ВПП ДФС) податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік.
Податкова декларація була прийнята контролюючим органом, що підтверджується відповідною копією декларації та квитанцією Nє 2 від 20.02.2017.
У вказаній декларації було задекларовано податкове зобов?язання зі сплати за землю за 2017 рік.
Наказом Nє 2823 від 13.12.2017 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ДМЗ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 (з урахуванням норм статті 102 Податкового кодексу України) тривалістю 30 робочих днів, з 29.12.2017 року.
Наказом Nє 2 від 02.01.2018 Офісом великих платників податків ДФС зупинено проведення документальної планової виїзної перевірки з 03.01.2018 на 30 робочих днів.
Наказом Nє 337 від 03.03.2018 Офісом великих платників податків ДФС перенесено термін проведення документальної планової виїзної перевірки з 06.03.2018 до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
Наказом Nє 215 від 01.02.2019 Офісом великих платників податків ДФС поновлено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ДМЗ» з 07.02.2019 на невикористаний строк.
Наказом Nє 288 від 12.02.2019 Офісом великих платників податків ДФС продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ДМЗ» на 15 робочих днів, з 18 лютого 2019 року.
Наказом Nє 481 від 06.03.2019 Офісом великих платників податків ДФС зупинено проведення документальної планової виїзної перевірки з 07.03.2019 на 7 робочих днів.
За результатами проведення документальної планової виїзної перевірки, 27.03.2019 контролюючим органом було складено акт Nє 48/28-10-46-17-05393056, яке отримано ПрАТ «ДМЗ» 01.04.2019.
Позивач 07.02.2025р. подав до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з платниками податків уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік.
Відповідно до квитанції Державної податкової служби України від 07.02.2025р. №1 уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік не прийнято. Підставою відмови у прийнятті декларації зазначено таке: Порушено вимоги п.49.8 ст.49, ст.102 Податкового кодексу України, а саме в податковому документів заповнену недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Звітний (податковий) період» - рік, 2017р., оскільки минув термін давності.
17 лютого 2025 року позивачем направлено скаргу до Державної податкової служби України в якій просив прийняти та зареєструвати уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік.
Листом від 21.03.2025р. №8138/6/99-00-12-02-01-06 Державна податкова служба України повідомила позивача про відстуність підстав для реєстрації податкової декларації з плати за землю за 2017 рік, у зв`язку з тим, що граничний строк подання уточнюючої декларації за 2017 рік припадав на квітень 2024 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі орендна плата) (п.п. 14.1.147 Податкового кодексу України (далі ПКУ)).
Пунктом 286.2 ПКУ визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 01 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.
Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним (п. 286.3 ПКУ).
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ПКУ).
У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку (п. 50.1 ПКУ).
Порядок застосування контролюючими органами строків давності при проведенні перевірок з місцевих податків і зборів встановлено вимогами ст. 102 ПКУ. Зокрема, згідно з абзацом четвертимп. 102.1 ПКУ з місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ПКУ, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1 095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами ПКУ.
Отже, юридична особа платник плати за землю у разі виявлення помилки, що міститься у раніше поданій ним податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), має право самостійно подати уточнюючу податкову декларацію, керуючись ст. 50 ПКУ в частині строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, але не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку її подання.
До того ж, підпункт 102.3.3 пункту 102.3 статті 102 ПКУ передбачає, що відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючим органом зупинено, продовжено, перенесено строки проведення перевірки у порядку, передбаченому статтями 44, 82 та 85 цього Кодексу або Митним кодексом України.
Також, згідно з абзацом пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Крім того, Законом України від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності з 17 березня 2022 року) статтю 102 ПК України було доповнено пунктом 102.9 такого змісту: « 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
В подальшому пункт 102.9 статті 102 ПК України було виключено на підставі Закону України від 30.06.2023 року № 3219-IX, який набрав чинності 01 серпня 2023.
Отже, в період з 18 березня 2020 по 30 червня 2023, строк давності, передбачений статтею 102 Кодексу, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану.
Граничний строк подання податкової декларації з плати за землю за 2017 рік 20.02.2017 р., тому платник мав право самостійно подати уточнюючу податкову декларацію, керуючись ст. 50 ПКУ в частині строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, але не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку її подання тобто за 20.02.2017 р., включаючи зупинення перебігу таких строків, встановленого підпунктом 102.3.3 пункту 102.3, пунктом 102.9 статті 102 ПКУ та п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ.
Суд встановив, що проведення перевірки зупинено з 03.01.2018 р. по 13.02.2018 р., з 06.03.2018 р. по 06.02.2019 р., з 07.03.2019 р. по 15.03.2019 р., а тому в обрахунок тривалості строку подання уточнюючої податкової декларації не включається період, на який цей строк був зупинений, а саме 393 дні.
Також, в період з 18 березня 2020 по 30 червня 2023, строк давності, передбачений статтею 102 Кодексу, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану.
Таким чином, 1095 денний строк почав свій перебіг 21.02.2017 року та був зупинений у періоди з 03.01.2018 р. по 13.02.2018 р., з 06.03.2018 р. по 06.02.2019 р., з 07.03.2019 р. по 15.03.2019 р., з 18.03.2020 р. по 01.08.2023 р.
Отже, кінцева дата 1095-денного строку з урахуванням усіх зупинок пеербігу строку давності 12 серпня 2024 року.
Проте, як суд встановив, позивач подав до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з платниками податків уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік 07.02.2025р., тобто з пропуском строку давності, навіть з урахуванням періодів його зупинення.
Отже, відповідач обгрунтовано вірішив уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2017 рік не прийняти, оскільки минув термін давності.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко