Справа № 724/411/26
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/411/26
Провадження № 2-а/727/85/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року

Шевченківський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Васківчук В.В.,

представника відповідача - Гроссу Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕГА №1965644 від 30.01.2026 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року адвокат Боднарюк В.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії ЕГА №1965644 від 30.01.2026 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП як незаконної, закриття адміністративної справи та стягнення з відповідача сплаченого за подачу позовної заяви судового збору в сумі 665, 60 грн., а також витрат позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 500, 00 грн.

На обґрунтування вищевказаних вимог адвокат Боднарюк В.І. зазначає, що постановою поліцейського ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РУП ГУНП в Чернівецькій області серії ЕГА №1965644 від 30.01.2026 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 грн., оскільки останній 30.01.2026 року в с. Клішківці, по вул. Головна перебував у громадському місці в п`яному вигляді та такими своїми діями ображав людську гідність та громадську мораль.

Вказує, що дана постанова була прийнята із грубим порушенням КУпАП, а вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення належним чином не доведена, оскільки належні докази на її підтвердження відсутні.

Так, 30.01.2026 ОСОБА_1 святкував свій день народження у кафе «ПАБ де ДОБРЕ», розташованому в селі Клішківці, та дійсно вживав алкогольні напої, але в розумній мірі, що дозволило йому зберігати пристойну поведінку, не ображаючи при цьому людську гідність та громадську мораль. Проте, невідомі особи безпричинно влаштували із позивачем конфлікт, під час якого також заподіяли йому тілесні ушкодження, про що він телефоном повідомив поліцію. Однак, поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прибули на місце події на його виклик , відмовились прийняти від позивача заяву про вчинення кримінального правопорушення, опитати свідків цієї події, натомість, винесли незаконну відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Ухвалою судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.02.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівців.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 лютого 2026 року у справ відкрито провадження та призначено судове засідання .

03.03.2026 року до суду від представника відповідача ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М. надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або зменшити її розмір. В обґрунтування такої своєї позиції зазначає, що 30.01.2026, приблизно о 23:00, на спецлінію «102» надійшло два повідомлення (одне анонімне та одне зі служби «112») про те, що за адресою: Дністровський район с. Клішківці, вулиця Центральна, біля Пабу "Де добре" 30 осіб вчинили бійку між собою. Для з`ясування обставин справи на місце події був направлений наряд поліції у складі поліцейських СРПП ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівеькій області: Ратовського Дениса Володимировича та Фурлет Ліліани Анатоліївни.

Виїздом на місце події працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_4 перебував у громадському місці у п`яному вигляді, чим ображав людську гідність та громадську мораль.

Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи, оцінивши докази, поліцейський СРПП ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Ратовський Д.В. притягнув позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 17 (сімнадцять) гривень за порушення ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача вказує, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи та обсягом наданої позивачу адвокатом Боднарюком В.І. правової допомоги.

13.03.2026 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Боднарюком В.І. подано до суду додаткові письмові пояснення, які по своїй суті є відповіддю на відзив на позов та в яких він зазначає, що з долученого працівниками відео не вбачається зі сторони позивача ОСОБА_1 дій, які б ображали людську гідність та громадську мораль, а посилання представника відповідача на обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови є голослівними. За таких обставин адвокат просить суд задовольнити позовні вимоги повністю; розгляд справи здійснювати без його участі та без участі позивача.

У судовому засіданні 13.03.2026 року представник відповідача - ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М. просив суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 з підстав, які є аналогічними викладеним ним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність серед іншого за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона інкримінованого позивачу діяння полягає у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З оскаржуваної постанови поліцейського СРПП ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Ратовського Д.В. серії ЕГА №1965644 вбачається, що ОСОБА_1 30.01.2026 року перебував у громадському місці: в с. Клішківці, вул. Головна, Дністровського району, Чернівецької області у п`яному вигляді, ображаючи такими своїми діями людську гідність та громадську мораль, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 гривень.

Позивач не заперечує факту його перебування 30.01.2026 року в стані алкогольного сп`яніння, однак особу не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за появу в громадському місці у такому стані.

Ключовим у даному випадку є дії особи, які утворюють об`єктивну сторону правопорушення за частиною 1 статті 178 КУпАП, а саме поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Під появою в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль необхідно розуміти:

- поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо);

- коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо);

- через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів);

- п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Тобто, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 178 КУпАП, настає у випадку не тільки з огляду на факт знаходження особи в громадських місцях у п`яному вигляді, а тоді, коли особа, яка перебуває у такому стані, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображає людську гідність і громадську мораль.

Разом з тим, з наданих відповідачем відеоматеріалів, зафіксованих на бодікамеру працівника патрульної поліції, судом не встановлено, що позивач 30.01.2026 року поводився у спосіб, що ображає людську гідність і громадську мораль, тобто поводив себе таким чином, що порушував загальновизнані норми поведінки чи етики. На цьому відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_4 якимось чином ображав людську гідність присутніх , а також й тих обставин, що позивач поводив себе, явно нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, тим самим порушуючи права та свободи інших осіб.

Таким чином, твердження відповідача фактично ґрунтуються лише на суб`єктивній візуальній оцінці його поведінки працівниками поліції; жодні інші докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, у матеріалах справи відсутні. Крім того, в постанові серії ЕГА №1965644 від 30.01.2026 року також не конкретизовано в чому саме полягала поведінка ОСОБА_1 , що образила людську гідність і громадську мораль.

Зазначене, на думку суду, виключає можливість визнання позивача винним у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину, з огляду на недостатність доказів.

Згідно ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених вище обставин суд вважає, що спірна постанова відповідача підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - закриттю.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

За змістом положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. з огляду на незначну складність справи та не співмірність заявленого стороною позивача розміру витрат та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги від 04.02.2026 року, укладеного між адвокатом Боднарюком В.І. та ОСОБА_1 , акт наданих послуг та квитанцію на суму 7500 грн.

Разом з тим, враховуючи характер спірних правовідносин, нескладність даної категорії справ, обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, його відсутність в судовому засіданні, а також пропорційність, розумність та співмірність розміру судових витрат до предмета спору, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу з 5000 грн. до 2000 грн., що підлягають стягненню на користь позивача з відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Крім того, з врахуванням правил ст. 139 КАС, з відповідача підлягає стягненню також і сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 178, 222,247,251 293 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 73, 77, 79, 243-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕГА №1965644 від 30.01.2026 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП задовольнити .

Постанову серії ЕГА №1965644 від 30.01.2026 року ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції Ратовського Д.В. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 гривень на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 178 ч. 1 КУпАП, скасувати як незаконну, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок та 2 000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Є. Бойко