Справа № 160/2598/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 березня 2026 рокуСправа №160/2598/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бухтіярової М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду від 23.06.2025 по справі №160/2598/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/2598/25.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у адміністративній справі №160/2598/25 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням висновків суду.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у адміністративній справі №160/2598/24 набрало законної сили 24.07.2025.

13.08.2025 відповідно до поштового повідомлення, яке міститься у справі, позивач отримав копію рішення з набранням законної сили та виконавчі листи по справі.

Постановою старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.09.2025 закінчено виконавче провадження №78897821 з примусового виконання виконавчого листа №160/2598/25, виданого 08.08.2025, з підстав повного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

09.09.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій позивач просить:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування і невиплати мені, ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації, згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі № 160/2598/25 у сумі 59737 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять сім) грн 33 коп.;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити мені, ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 із врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації, згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі № 160/2598/25 у сумі 59737 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять сім) грн 33 коп.

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі № 160/2598/25 та встановити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що 12.08.2025 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшли кошти у сумі 5931,79 грн. на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у адміністративній справі №160/2598/24, однак сума індексації розрахована відповідачем невірно, тому рішення суду не виконано відповідачем у повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.09.2025 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду від 23.06.2025 по справі №160/2598/25 повернуто заявнику.

Суд, постановляючи означену ухвалу, зважив на те, що позивачем не дотримано вимог, встановлених статтею 383 КАС України.

Позивач оскаржив цю ухвалу до суду апеляційної інстанції.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №160/2598/25 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Адміністративна справа №160/2598/25 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України призначено до розгляду за правилами письмового провадження.

Відповідачем додаткових пояснень щодо поданої заяви ОСОБА_1 не надано.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо невиконання рішення, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» Суд зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відповідно до статті 381-1 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказана правова норма КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі №160/2598/25, яке набрало законної сили 24.07.2025, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду відповідачем нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 у сумі 7742,35 грн., з яких утримано 1398,63 грн. податку на доходи фізичних осіб та 387,12 грн. військового збору. Після утримання податків і зборів сума індексації до виплати становить 5961,60 грн. (довідка від 01.09.2025 №201). Вказана сума індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду від 23.06.2025 у справі №160/2598/25 перерахована ОСОБА_1 на картковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк» 11.08.2025 згідно із платіжною інструкцією №2993 від 11.08.2025.

Заявником такі обставини не заперечуються.

Згідно з розрахунком від 01.09.2025 №201, наданого відповідачем (а.с.85), сума індексації за червень 2016 року становить 51,70 грн., за липень 2016 року 221,63 грн., за серпень 2016 року 241,68 грн., за вересень 2016 року 247,54 грн., жовтень 2016 року 247,54 грн., за листопад 2016 року 247,54 грн., грудень 2016 року 286,11 грн., за січень 2017 року 318,08 грн., за лютий 2017 року 318,08 грн., за березень 2017 року 336,34 грн., за квітень 2017 року 336,34 грн., за травень 2017 року 336,34 грн., за червень 2017 року - 354,75 грн., за липень 2017 року 354,75 грн., за серпень 2017 року 354,75 грн., за вересень 2017 року 379,40 грн., жовтень 2017 року 436,53 грн., за листопад 2017 року 436,53 грн., грудень 2017 року 455,97 грн.

Суд установив, що підставою подання заяви відповідно до статті 383 КАС України є незгода позивача саме з розміром отриманих коштів при нарахуванні і виплаті індексації грошового забезпечення, позивач у заяві акцентує, що сума індексації розрахована відповідачем невірно, оскільки, на переконання позивача, сума індексації грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 має визначатись як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для спірного періоду, на величину приросту індексу споживчих цін у цей період, поділений на 100 відсотків.

Водночас, за змістом абзаців 1, 2 пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Натомість абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Відповідно до абзацу 6 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Отже, індексації підлягають грошові кошти (грошове забезпечення) у межах прожиткового мінімуму, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків, а частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Суд звертає увагу, що предметом позову у справі №160/2598/25 була бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 24 червня 2016 року по 21 грудня 2017 року з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

За наслідками судового розгляду суд установив таку бездіяльність з боку відповідача та зобов`язав відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 24.06.2016 по 21.12.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд наголошує, що при розгляді справи не досліджувався розмір фактично отриманого позивачем грошового забезпечення за період служби з 24.06.2016 по 21.12.2017 для визначення бази при розрахунку суми індексації за відповідний місяць, тобто не досліджувалось питання щодо сум, необхідних для нарахування індексації грошового забезпечення за спірний період служби, а позивач позовній заяві не просив нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період у конкретному розмірі.

У постанові від 30.03.2023 у справі № 200/2737/21-а Верховний Суд вказав, що питання обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Як наслідок, незгода позивача з нарахуванням та виплатою індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду не свідчить про невиконання рішення суду, оскільки такий не був предметом спору у справі №160/2598/25, а свідчить про виникнення нових спірних правовідносин, відмінних від спору, який вирішений судом в межах цієї справи, що не позбавляє заявника права на звернення до суду із позовною заявою в загальному порядку.

Рішення суду відповідач виконав відповідно до положень мотивувальної та резолютивної частини, тому захист порушеного права позивача у зв`язку з неправильним нарахуванням індексації грошового забезпечення можливий при новому зверненні до суду з новим предметом спору та з інших підстав, тож вимоги заявника, викладені в поданій заяві, не можуть вирішуватися в порядку статті 383 КАС України.

Заявник фактично звертаючись до суду із цією заявою в порядку статті 383 КАС України сформував нові вимоги до відповідача, обґрунтовуючи їх новими підставами, що, відповідно, не може бути вирішено судом у порядку застосування статті 383 КАС України.

З огляду на викладене, суд не вбачається ознак протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача при виконанні рішення суду у цій справі, тому заява позивача в порядку статті 383 КАС України необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 383 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду від 23.06.2025 по справі №160/2598/25 - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її складення та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова