Справа № 160/37143/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
29 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період його роботи в російській федерації з 20.03.2003р. до 19.03.2004р. на посаді головного механіка артелі на мовою оригіналу «ООО «Артель старателей "Арктика" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера ; з 26.05.2004 р. до 26.05.2006 р. на посаді механіка по ремонту і експлуатації автотракторної техніки, з 27.05.2006 р. до 14.04.2007 р. на посаді виконуючого обов`язки головного механіка; з 15.04.2007 р. до 04.04.2009 р., з 17.04.2009 р. до 04.03.2010р., 16.04.2010р. до 11.02.2018р., з 27.04.2019р. до 09.03.2020р. на посаді головного механіка артелі, на мовою оригіналу: ООО "Артель старателей "Шахтер" г. Певек Чаунский район Чукотский автономный округ Район крайнего севера та здійснити перерахунок пенсії з 01.08.2025 року з урахуванням раніше проведених платежів.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 13 серпня 2025 року Позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, надавши серед інших документів, окрім трудової книжки з вкладишем, довідку №76 від 26.02.2021р. та довідку №77 від 26.02.2021р. про розмір заробітної плати отриманої за період з 26.05.2004 року до 09.03.2020 року на (мовою оригіналу): ООО "Артель старателей "Шахтер" г. Певек Чаунский район Чукотский автономній округ", за результатами розгляду яких з 01.01.2023 p. pосійська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць. Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, тому рішенням відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсій у зв`язку з відсутністю законних підстав». Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є суб`єктом прийняття рішення.
16.01.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, Україна і російська федерація розірвали дипломатичні відносини. Не існує чинного міжнародного договору між Україною та росією, на підставі якого можливе зарахування страхового стажу позивача за період роботи в російській федерації з 1 січня 1992 року.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Позивач), перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі Третя особа) з 20.08.1997 року та отримує пенсію за віком.
13 серпня 2025 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, надавши серед інших документів, окрім трудової книжки з вкладишем, довідку №76 від 26.02.2021р. та довідку №77 від 26.02.2021р. про розмір заробітної плати отриманої за період з 26.05.2004 року до 09.03.2020 року на (мовою оригіналу): ООО "Артель старателей "Шахтер" г. Певек Чаунский район Чукотский автономній округ".
За принципом екстериторіальності (визначення в автоматичному режимі Пенсійного органу для призначення/перерахунку пенсії), надані Позивачем документи передані для розгляду та прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Станом на сьогоднішній день пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі -Закон). При цьому: до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991, р., а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсій враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою ст. 40 Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону: заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі, документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Враховуючи вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсій у зв`язку з відсутністю законних підстав.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування періоду роботи в російській федерації, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Згідно із трудовою книжкиою від 27.09.1965 року та вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 від 15.03.1996 року ОСОБА_1 у спірний період працював:
Запис №40: 20.03.2003 року - прийнятий головним механіком артелі на мовою оригіналу, «ООО «Артель старателей "Арктика" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера;
Запис №41: 19.03.2004 року - звільнений по закінченню трудового договору, п.2 ст. 77 Трудового кодексу РФ;
Запис №42: 26.05.2004 року - прийнятий механіком по ремонту і експлуатації автотракторної техніки, на мовою оригіналу, «ООО «Артель старателей "Шахтер" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера;
Запис №43: 27.05.2006 року - призначений виконуючим обов`язки головного механіка на цьому ж підприємстві;
Запис №44: 15.04.2007 року - призначений головним механіком артелі. Запис №45: 04.04.2009 року - звільнений за власним бажанням, згідно пункту 3 статті 77 Трудового кодексу РФ;
Запис №46: 17.04.2009 року - прийнятий головним механіком артелі, на мовою оригіналу, «ООО «Артель старателей "Шахтер" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера;
Запис №47: 04.03.2010 року - звільнений за власним бажанням, згідно пункту 3 статті 77 Трудового кодексу РФ;
Запис №48: 16.04.2010 року - прийнятий головним механіком артелі, на мовою оригіналу, «ООО «Артель старателей "Шахтер" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера;
Запис №49: 04.03.2010 року - звільнений за власним бажанням, згідно пункту 3 статті 77 Трудового кодексу РФ;
Запис №50: запис за №49 вважати недійсною (наказ №146-к), продовжує працювати головним механіком;
Запис №51: за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджуємо право на пенсію на пільгових умовах за списком №2, наказ №44-17 від 08.08.2012 року;
Запис №52: 11.02.2018 року - трудовий договір розірвано за ініціативою працівника, пункт 3 частини першої статті 77 Трудового кодексу РФ;
Запис №53: 27.04.2019 року - прийнятий головним механіком артелі, на мовою оригіналу, «ООО «Артель старателей "Шахтер" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера;
Запис №54: 09.03.2020 року - трудовий договір розірвано за ініціативою працівника, пункт 3 частини першої статті 77 Трудового кодексу РФ.
Всі записи зроблені чітко, із зазначенням підстави внесення (документа, його номера і дати). Записи про звільнення внесено за підписом інспекторів відділу кадрів та засвідчено печатками підприємства.
Позивач надав до органів пенсійного фонду довідки про розмір заробітної плати №76 від 26.02.2021 року та №77 від 26.02.2021р., за період з 26.05.2004 року до 09.03.2020 року на (мовою оригіналу): ООО "Артель старателей "Шахтер" г. Певек Чаунский район Чукотский автономный округ Район крайнего севера".
Стосовно не зарахування періодів роботи позивача на території російської федерації, суд встановив таке.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Як передбачено частиною другою статті 4 Закону №1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація (далі - Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.
Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Таким чином, суд відхиляє посилання Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, покладені в основу спірного рішення від 07.04.2023, на ту обставину, що з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди..
Відповідач, відмовляючи у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу, не надав жодної правової оцінки усім поданим на підтвердження страхового стажу документам. Також проігноровано норми чинних міжнародних угод України із рф в частині взаємного зарахування стажу роботи осіб, які працюють на території держав - учасниць.
Отже, проаналізувавши вищевикладене, суд зробив висновок, що до стажу позивача слід зарахувати спірний період її роботи.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908 грн, що документально підтверджується квитанцією.
Сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 968,96 грн підлягає стягненню з головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 139, 241-246 , 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період його роботи в російській федерації з 20.03.2003р. до 19.03.2004р. на посаді головного механіка артелі на мовою оригіналу «ООО «Артель старателей "Арктика" п. Ленинградский, Шмидтовский район, Чукотский автономный округ, Район крайнего севера ; з 26.05.2004 р. до 26.05.2006 р. на посаді механіка по ремонту і експлуатації автотракторної техніки, з 27.05.2006 р. до 14.04.2007 р. на посаді виконуючого обов`язки головного механіка; з 15.04.2007 р. до 04.04.2009 р., з 17.04.2009 р. до 04.03.2010р., 16.04.2010р. до 11.02.2018р., з 27.04.2019р. до 09.03.2020р. на посаді головного механіка артелі, на мовою оригіналу: ООО "Артель старателей "Шахтер" г. Певек Чаунский район Чукотский автономный округ Район крайнего севера та здійснити перерахунок пенсії з 01.08.2025 року з урахуванням раніше проведених платежів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук