Справа № 240/18567/25
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

16 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/18567/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Військоваої частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного розрахунку вислуги років, який викладено у розрахунку №10290, зобов`язання вчинити відповідні дії та направити оновлений розрахунок вислуги років до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 29 серпня 2025 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , установлено третій особі строк для подання письмових пояснень щодо позову протягом 10 (десяти днів) з моменту отримання цієї ухвали, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати суду, протягом 10 (десяти днів) з моменту отримання цієї ухвали, особову справу ОСОБА_1 з усіма документами, що підтверджують його проходження служби та можуть бути підставою для зарахування пільгової вислуги років за формулою «місяць за три» та зупинено провадження у справі до дати отримання судом витребуваних доказів.

Ухвалами суду від 29 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі, доручено ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечити вручення ІНФОРМАЦІЯ_4 ухвали суду від 29 серпня 2025 року у справі №240/18567/25 разом із позовною заявою та доданими до неї документами, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати Житомирському окружному адміністративному суду докази вручення ІНФОРМАЦІЯ_4 копії ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року разом із позовною заявою та доданими до неї документами, а провадження у справі зупинено до отримання судом доказів вручення ІНФОРМАЦІЯ_4 копії ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі №240/18567/25.

Ухвалою суду від 26 січня 2026 року поновлено провадження у справі, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 надати суду, протягом 10 (десяти днів) з моменту отримання цієї ухвали, інформацію про перебування ОСОБА_1 у нього на військовому обліку (якщо так, інформацію про витребування особової справи ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 , або письмові пояснення щодо не витребування такої), запропоновано ОСОБА_1 надати суду, протягом 10 (десяти днів) з моменту отримання цієї ухвали, докази, з яких можна встановити місце його перебування на військовому обліку та зупинено провадження у справі до дати отримання судом витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року поновлено провадження у справі, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати суду, протягом 10 (десяти днів) з моменту отримання цієї ухвали, копії послужного списку разом з відповідними документами ОСОБА_1 , які містить відомості щодо проходження служби та можливості застосування пільгового порядку обчислення вислуги років.

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав заяву про роз`яснення ухвали суду щодо можливості правомірного надання інформації, яка містить державну (військову) таємницю.

Ухвалою суду від 09 березня 2026 року у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_4 , про роз`яснення ухвали від 11 лютого 2026 року відмовити.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Окис Т.О.

На обґрунтування вимог заяви зазначив, що Окис Т.О. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки справа відкрита 14 серпня 2025 року, суддя з метою витребування доказів не одноразово зупиняла провадження у справі що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України, на клопотання позивача про залучення Міністерства оборони України, про прискорення розгляду справи, про проведення розгляду справи в режимі відеоконференцзв`язку не відреагувала, та станом на 10 березня 2026 року справа, яку повинні розглядати за правилами спрощеного провадження, розглядає більше 7 місяців.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід судді, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, ураховуючи таке.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим, слід зазначити, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд уважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Білух проти України», заява №33949/02, пункт 49; «Fey v. Austria«, заява №14396/88, пункти 27, 28 та 30; «Wettstein v. Switzerland», заява № 33958/96, пункти 42 - 43, «Pullar v. United Kingdom», заява № 22399/93, пункт 38 та інші) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

У заяві про відвід судді позивачем фактично викладено незгоду з тривалим розглядом справи суддею та висловлено припущення про упередженість судді з огляду на неприйняття нею рішення у справі понад встановлені строки.

На думку суду, зазначена заявником обставина не підтверджена фактичними даними, та не свідчить про упередженість судді, відповідно, не може бути підставою для відводу. Сам лише сумнів позивача у неупередженості судді у зв`язку із неприйняттям рішення за його позовною заявою не є чинником, що об`єктивно може впливати на неупередженість та безсторонність суду.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, суд уважає необґрунтованою та безпідставною заяву позивача про відвід судді, оскільки така ґрунтується лише на суб`єктивних сумнівах, а тому необхідність вирішення питання про відвід в порядку, встановленому частиною 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Окис Т.О. у справі №240/18567/25.

Справу №240/18567/25 передати на автоматизований розподіл для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя Т.О. Окис