Справа № 420/34424/25
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ВІРАМАКС» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ВІРАМАКС» до Одеської митниці, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000007/3 від 20.08.2025 року;

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000290 від 13.06.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що надані позивачем для митного оформлення товару, отриманого від HEBEI XIANGMA TECHNOLOGY CO., LTD, документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару, та підтверджують митну вартість товару, задекларовану ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС». Однак, 13.06.2025 р. за результатом розгляду наданих декларантом документів митний орган прийшов до висновку про необхідність коригування митної вартості товарів та зазначив, що відповідно до п.2 ст.58 МКУ використані декларантом відомості не підтверджені документально та надіслав рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/ 2025/000177/2 від 13.06.2025 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000290 від 13.06.2025 року. Позивач не погодився із вказаним рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку до Державної митної служби України. 13.08.2025 р. Державна митна служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» від 11.07.2025 р. №51. За результатами розгляду скарги ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» від 11.07.2025 №51 Держмитслужбою прийнято рішення про часткове її задоволення, а саме скасоване рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/ 2025/000177/2 від 13.06.2025 та зобов`язано Одеську митницю прийняти нове рішення відповідно до законодавства та відмовлено в задоволенні решти вимог. 20.08.2025 р. Одеська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/ 2025/000007/3. Представник позивача зазначає, що картка відмови не відповідає вимогам Наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р. Також, ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» вважає Рішення про коригування митної вартості товарів від 20.08.2025 р. необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, так як були надані митному органу всі документи, які підтверджують митну вартість ввезеного товару, визначені ст.53 Митного кодексу України та розбіжності вказані митним органом не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта за приписами ст.ст.52, 53 МК України.

Ухвалою суду від 15.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив, з огляду на який відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.

У відповіді на відзив позивач заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що наведене відповідачем у відзиві не спростовує фактичного порушення відповідачем прав позивача та обставин протиправності дій відповідача наведених у позові.

Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив.

В запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача наполягає на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

20.01.2025 р. між ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» (Покупець) та HEBEI XIANGMA TECHNOLOGY CO., LTD (Продавець) укладено Контракт № НХ2025-28, згідно з умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність покупця), а Покупець зобов`язується своєчасно сплатити та прийняти продукцію (надалі-Товар). Під Товаром в цьому Контракті розуміється наступна продукція: люльки підвісні будівельні та комплектуючі виробництва HEBEI XIANGMA TECHNOLOGY CO., LTD (п.1.1 Контракту).

Покупець оплачує поставлені Продавцем партії Товару за ціною, зазначеною в Інвойсах, які надає Продавець на кожну окрему партію Товару ( п.2.1 Контракту).

Загальна сума Контракту становить не більше 50 000 (п`ятдесяти тисяч) доларів США (п.2.2 Контракту). Валюта Контракту- долари США ( п.2.3 Контракту).

Згідно п.3.1 Контракту оплата проводиться наступним чином:- 30% оплачується перед завантаженням контейнеру на борт судна;- 70% оплачується після надання копії коносаменту. Постачання Товару здійснюється на умовах FOB Tianjin, КНР (INCOTERMS 2010), або на умовах, визначених сторонами цього Контракту в Інвойсах на кожну окрему партію Товару.

Пунктом 4.2 Контакту (згідно редакції контракту додаткової угоди №1 від 20.02.2025 р. до Контракту № НХ2025-28 від 20.01.2025 р.) передбачено, що строк доставки товару: протягом 120 календарних днів від дати отримання Продавцем 30% попередньої оплати.

На підставі вищезазначеного Контракту та Інвойсу № НХ2025-28 від 20.01.2025 р. з доповненням до інвойсу запасних частин на адресу ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» надійшов Товар

Позивачем для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація №25UA29U8 від 09.06.2025 р. з метою митного оформлення товару, отриманого від HEBEI XIANGMA TECHNOLOGY CO., LTD, митна вартість у якій визначена за основним (першим) методом - ціною договору.

Разом з митною декларацією підприємство позивача надало митному органу документи, що підтверджують митну вартість товарів: Пакувальний лист б/н від 21.02.2025 р.;- інвойсу;- Рахунок-проформа (Інвойс) №НХ2025-28 від 20.01.2025 р. з доповненням до Домашній коносамент ХМ250300053 від 12.03.2025р.;- Контракт № НХ2025-28 від 20.01.2025 р., укладений між ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» та HEBEI XIANGMA TECHNOLOGY CO., LTD з додатковою угодою; -Наряд №56 від 02.06.2025 р.; Сертифікат про походження товару ; Платіжна інструкція в іноземній валюті №7 від 21.02.2025 р.; Платіжна інструкція в іноземній валюті №17 від 30.05.2025 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору про транспортно-експедиційні послуги №UA10005349 від 23.05.2025 р.;- Платіжна інструкція №2919 від 06.06.2025 р.; Висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» №3-3/637 від 29.05.2025 р.; Договір про надання послуг митного брокера № від 23.05.2025 р.; розрахунок ціни (калькуляція) від 20.01.2025 р.; копія митної декларації країни відправлення №00233331 від 10.03.2025 р.- лист №1306-2 від 13.06.2025 р. ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс»

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

За результатами митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/ 2025/000177/2 від 13.06.2025 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000290 від 13.06.2025 року.

Вищезазначене рішення було оскаржено до Державної митної служби шляхом подання скарги ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» №51 від 11.07.2025 р. 13.08.2025 р.

Державна митна служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» від 11.07.2025 р. №51, який скаргу позивача частково задоволено, а саме: скасоване рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/ 2025/000177/2 від 13.06.2025 та зобов`язано Одеську митницю прийняти нове рішення відповідно до законодавства та відмовлено в задоволенні решти вимог. 20.08.2025 р. Одеська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/ 2025/000007/3.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що митним органом було проведено аналіз бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів є більшим, ніж заявлено декларантом.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією №25UA29U8 від 09.06.2025 р. року митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

Поставка товарів, заявлених за ЕМД від 09.06.2025 №UA500020/2025/004329, здійснювалась на підставі контракту від 20.01.2025 №HX2025-28 (далі Контракт), укладеного між компанією HEBEI XIANGMA TECHNOLOGY CO., LTD (продавець) та ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» (покупець), згідно з яким, зокрема: оплата проводиться наступним чином: 30 відс. оплачується перед завантаженням контейнеру на борт судна; 70 відс. оплачується після надання копії коносаменту (пункт 3.1); постачання товару здійснюється на умовах FOB TIANJIN, КНР (INCOTERMS 2010), або на умовах, визначених сторонами Контракту в інвойсах на кожну окрему партію товару (пункт 4.1).Одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Кодексу). Згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 (далі Положення №216).З огляду на інвойс від 20.01.2025 №HX2025-28 та визначені пунктом 3.1 Контракту умови, покупець повинен здійснити повну оплату за товари згідно з інвойсом на дату відвантаження товарів.Для підтвердження ціни, що фактично сплачена за товари, декларантом надано платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.02.2025 №7, від 30.05.2025 №17, які не містять визначених підпунктом 13 пункту 14 Положення №216 підпис(у) [власноручного(их)/електронного(их)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації, у зв`язку з чим не можуть бути взяті до уваги. Крім того, платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.02.2025 №7, від 30.05.2025 №17 та SWIFT від 21.02.2025, від 30.05.2025 містять відомості про SWIFT код BKCHCNBJ, що не відповідають таким відомостям, зазначеним у розділі 12 Контракту, а саме, SWIFT код BKCHCNBJ220 (доповнення про зміну банківських реквізитів згідно з пунктом 11.1 Контракту відсутні), що ставить під сумнів достовірність таких документів. Отже, декларантом документально не підтверджено відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари;

Пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Слід відмітити, що згідно з роз`ясненнями, наведеними у Компендіумі з митного оцінювання, до транспортних витрат повинні включатись всі витрати, пов`язані з перевезенням товарів або що є умовою їх перевезення, незалежно від того, чи є вони основними чи непрямими витратами, понесеними в зв`язку з переміщенням товарів до місця ввезення на митну територію України, тобто які є суттєвим етапом усієї транспортної операції. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі Наказ №599) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Поставка товарів здійснювалась на підставі договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 22.01.2025 №GC-026178 (далі Договір), укладеного між ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» (замовник) та ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» (експедитор), згідно з яким, зокрема: асортимент, кількість/обсяг вантажів, маршрут перевезення, способи транспортування та види транспорту, перевалки, зберігання, їх особливі умови, що вимагають більш докладної регламентації, умови фрахтування (букінгу), необхідність стафірування/розстафірування, а також спосіб доставки вантажів до місця призначення можуть обговорюватися сторонами в письмових інструкціях замовника/заявках або в додаткових угодах, які є невід`ємними частинами Договору (пункт 1.4); обов`язки замовника: сплатити вартість послуг, пов`язаних із сепаруванням, кріпленням/спецкріпленням вантажу в транспортному засобі з урахуванням вартості використовуваних на ці цілі сепараційних і кріпильних матеріалів за фактичними витратами (пункт 2.7); завчасно доручити експедитору та надати всі необхідні інструкції з організації стафірування/розстафірування вантажу, а також сплатити вартість таких послуг за тарифами, зазначеними у додаткових угодах до Договору (пункт 2.8); виконати завантажувально-розвантажувальні роботи та митне оформлення вантажу (в разі якщо така послуга не була замовлена замовником у експедитора) протягом терміну нормативного простою транспортного засобу, передбаченого Договором або заявкою (пункт 2.10); вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів, обговорюються сторонами в заявках та/або додаткових угодах до Договору. Встановлена додатковою угодою та/або заявкою вартість (основна ставка) включає оплату тільки обговорених сторонами послуг. Будь-які інші послуги, передбачені сторонами як додаткові, оплачуються замовником додатково до погодженої вартості (основної ставки) за тарифами, обговореними сторонами в додаткових угодах та/або заявках до Договору або іншим способом у письмовій формі (пункт 4.1); оплата послуг проводиться замовником протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення рахунку експедитором на поточний рахунок останнього (пункт 4.3); після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів на виконані додаткові послуги, експедитором складається акт прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження виконання послуг, їх кількості та вартості (пункт 4.4).Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів декларантом до митного оформлення надано Договір, рахунок на оплату від 23.05.2025 №UA10005349; коносамент від 12.03.2025 №XM250300053; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 06.06.2025 №2919.Однак, декларантом до митного оформлення не надано визначених пунктами 1.4, 4.1 Договору, як невід`ємних його частин, заявок (додаткових угод) з відомостями про вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення тощо;

Слід відмітити, що відповідно до положень міжнародного законодавства коносамент це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, засвідчує прийняття вантажу до перевезення, підтверджує укладання договору перевезення, підписується капітаном судна або іншими представниками, що підтверджує факт передачі вантажу для перевезення.Разом з тим, декларантом до митного оформлення не надано транспортний документ (коносамент) №TJN0597780, інформація про який наявна у рахунку на оплату від 23.05.2025 №UA10005349 та митній декларації країни відправлення від 10.03.2025 №00233331;

Додатково надана до скарги заявка на організацію перевезення та експедирування вантажів від 13.02.2025 №SIEV00146280 (далі Заявка) містить відомості, зокрема про: перелік послуг та їх вартість, а саме: транспортно-експедиторські послуги на території України, морське міжнародне перевезення за маршрутом XINGGANG (Китай) ODESA (Україна), навантажувально-розвантажувальні роботи в порту прибуття Одеса, Україна на загальну суму 7100 дол. США з ПДВ (пункт 3); додаткові витрати, які у випадку їх фактичного виконання сплачуються замовником на підставі рахунків експедитора (пункт 4); здійснення оплати послуг експедитора в національній грошовій одиниці України гривні, за курсом НБУ станом на момент виставлення рахунку (пункт 6); маршрут перевезення товарів TIANJIN XINGANG, CHINA Одеса, Україна на умовах поставки FOB TIANJIN (пункти 7.1, 7.2, 7.3). При цьому, відповідно до інформації, наявної в мережі Інтернет (www.searates.com), товари у контейнері №MAGU5744205 слідували за зазначеним вище маршрутом із заходом в порти QINGDAO, CHINA та PIRAEUS, GREECE, в яких здійснювалось перевантаження контейнера на інші судна, у зв`язку з чим могли надаватись додаткові пов`язані з транспортуванням послуги, зокрема навантаження, вивантаження, зберігання, обробка вантажу, зважування, демередж тощо. Однак, вартість послуг з навантаження/розвантаження контейнера в зазначених вище портах не визначено Заявкою та рахунком на оплату від 23.05.2025 №UA10005349, та згідно з графою 21 декларації митної вартості, поданої до ЕМД від 09.06.2025 №UA500020/2025/004329, не включено декларантом до заявленої митної вартості при її розрахунку;

Крім того, загальна вартість послуг у рахунку на оплату від 23.05.2025 №UA10005349 складає 280124,33 грн з ПДВ (еквівалент 6750 дол. США за курсом НБУ станом на момент виставлення рахунку) та є меншою від загальної вартості послуг 7100 дол. США з ПДВ у Заявці, що може свідчити про понесення експедитором додаткових витрат та наявність інших рахунків, які до митного оформлення не надано. Зазначене свідчить про неповноту включення декларантом до митної вартості оцінюваних товарів всіх витрат (складових митної вартості), зокрема, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу;

Платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 06.06.2025 №2919 не містить підпису(ів) платника, як передбачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачами платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163, у зв`язку з чим не може бути взята до уваги;

Ненадання декларантом на розгляд визначеного пунктом 4.4 Договору акта прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження виконання послуг, їх кількості та вартості, не дає можливості упевнитись у повноті та вартості всіх наданих послуг, у тому числі додаткових (пункти 2.7, 2.8, 2.10, 4.1 Договору), які, у разі їх надання, повинні включатись до ціни, що фактично сплачена за оцінювані товари. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень складових митної вартості, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу;

Окремо слід відмітити, що митна декларація країни відправлення від 10.03.2025 №00233331 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість, оскільки не містить дати експорту та відміток митних органів країни відправлення, що, в свою чергу, не може підтверджувати факт експорту оцінюваних товарів саме на підставі такої митної декларації та зазначених в ній відомостей.

Вказане рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови позивач вважає протиправними.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні, як на одну із підстав для коригування митної вартості, відповідач посилається на невідповідність оформлення платіжних інструкцій в іноземній валюті від 21.02.2025 №7, від 30.05.2025 №17 вимогам законодавства.

Суд зазначає, що загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами (далі - уповноважений банк), порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також особливості здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку - резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті, встановлює Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.08.2008 №216, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.10.2008 за № 910/15601 (далі - Порядок № 216).

Пунктом 14 розділу ІІ Порядку №216 передбачено, що платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер документа для ініціювання платіжної операції (може містити цифри та літери); 2) дату складання документа для ініціювання платіжної операції (число - цифрами, місяць - цифрами або словами, рік - цифрами); 3) унікальний ідентифікатор платника або найменування (повне або скорочене) платника/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), номер рахунку платника в іноземній валюті або банківських металах, адресу платника; 4) найменування та місцезнаходження надавача платіжних послуг платника (назви країни і міста); 5) цифровий або літерний код іноземної валюти або банківського металу відповідно до Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 19 квітня 2016 року № 269) (зі змінами) (далі - Класифікатор); 6) суму платіжної операції або масу банківських металів у тройських унціях цифрами (ціла частина числа відокремлюється комою) та словами; 7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування отримувача/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), номер рахунку отримувача в іноземній валюті або банківських металах, на який перераховуються кошти або банківські метали (для отримувача - фізичної особи, який не має рахунку, реквізит номера рахунку не заповнюється); 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача [для банку - SWIFT-код/(BIC) або інший ідентифікатор банку отримувача; для небанківського надавача платіжних послуг отримувача - SWIFT-код/(BIC) або інший ідентифікатор банку отримувача, у якого небанківський надавач платіжних послуг має відкритий розрахунковий рахунок та номер розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг]; 9) комісійні - зазначається порядок сплати комісійних винагород (витрат) надавачу платіжних послуг платника й іншим надавачам платіжних послуг за перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металів за рахунок платника (OUR) або отримувача (BEN) або платника та отримувача (SHA), надається право надавачу платіжних послуг платника утримувати комісійну винагороду без платіжної інструкції платника; 10) призначення платежу; 11) код країни отримувача (три символи) відповідно до його місцезнаходження або проживання (за наявності такої інформації) або країни реєстрації (заповнюється платником або надавачем платіжних послуг платника); 12) ідентифікаційний код платника - для юридичних осіб зазначається код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) або обліковий номер, який присвоюється контролюючими органами, для фізичних осіб зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті/запис в електронному безконтактному носії або в паспорті проставлено слово відмова); 13) підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації; 14) резидентність - зазначає платник - фізична особа свою та отримувача резидентність словами резидент чи нерезидент під час перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металів на користь іншої фізичної особи в межах України. Надавач платіжних послуг має право передбачати в платіжній інструкції в іноземній валюті або банківських металах додаткові реквізити.

Згідно з п. 22 розділу ІІІ Порядку № 216, банк платника/небанківський надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах/платіжну інструкцію в іноземній валюті протягом 30 календарних днів з дати її складання ініціатором.

Приписами п. 26 розділу ІІІ Порядку № 216 передбачено, надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів.

Надавач платіжних послуг має право відмовитися від виконання платіжної інструкції платника в іноземній валюті або банківських металах та повернути її платнику, якщо операція, яку проводить платник, не відповідає вимогам валютного законодавства України та законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Надавач платіжних послуг платника повертає платіжні інструкції платника в іноземній валюті або банківських металах без виконання із зазначенням причини їх повернення.

Згідно з п. 29 розділу ІІІ Порядку № 216, платник має право ініціювати платіжні операції в іноземній валюті або банківських металах за допомогою платіжного застосунку, який пропонується надавачем платіжних послуг платника, у порядку, визначеному в договорі з надавачем платіжних послуг платника.

Платіжний застосунок, який пропонується надавачем платіжних послуг платника для ініціювання платіжних операцій в іноземній валюті або банківських металах, здійснення інших операцій, повинен відповідати вимогам технологій захисту здійснення операцій та інформаційної безпеки виконання платіжних операцій, які визначені нормативно-правовими актами Національного банку з питань захисту інформації та кіберзахисту учасниками платіжного ринку.

Надавач платіжних послуг платника не несе відповідальності за платіжні операції в іноземній валюті або банківських металах, здійснені платником за допомогою платіжного застосунку, який таким надавачем не пропонується.

Тобто, з огляду на наведені положення Порядку № 216, обов`язок перевірки правильності заповнення реквізитів плідних інструкцій лежить на надавачу платіжних послуг.

ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» при здійсненні митного оформлення товару до митного органу були надані платіжні інструкції в іноземній валюті від 21.02.2025 №7, від 30.05.2025 №17 про оплату товару.

На думку суду, факт проведення банком платежу, що підтверджується відповідною відміткою є належним та достатнім доказом на підтвердження оплати вартості товару, а зауваження до їх оформлення,за умови їх виконання банківською установою, є безпідставними.

Щодо зауважень контролюючого органу до наданих позивачем документів щодо підтвердження витрат на транспортування, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язані з його транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, суд зазначає наступне.

ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» було надано митному органу на підтвердження вартості перевезення товару: рахунок ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» на оплату №UA10005349 від 23.05.2025, який містить посилання на домашній коносамент: ХМ250300053 лінійний коносамент: TJN0597780 номер контейнера: MAGU5744205 номер замовлення: SIEV00146280 відповідно до укладеного договору №GC-026178 від 22.01.2025 р., на загальну суму 280 124,33 грн., де: 173 967,58 грн. за морське міжнародне перевезення вантажу за маршрутом XINGANG (Китай); 19 143,43 грн. навантажувально-розвантажувальні роботи в порту прибуття Одеса, Україна; 87 013,32 грн. транспортно- експедиторські послуги на території України; платіжну інструкцію ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» №2919 від 06.06.2025 р. з відміткою банку про її виконання на суму 280 124,33 грн. з призначенням платежу: оплата за морське міжнародне перевезення, транспортно-екп. послуги зг.рахунку №UA10005349 від 23.05.2025 р.; Домашній коносамент: ХМ250300053.

У розділі III Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012 (далі - наказ № 599), визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Варто наголосити, що наказ № 599 містить лише приблизний перелік документів, які можуть бути подані декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження витрат на транспортування.

Вичерпного переліку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та які можуть бути подані під час митного оформлення оцінюваних товарів, законодавством України з питань державної митної справи не встановлено.

На думку суду позивачем надано документи, які повністю підтверджують вартість перевезення товару, а припущення митного органу щодо додаткових витрат не підтверджені жодними доказами.

Також, згідно з листом ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» №0364 від 15.09.2025 р., рахунок на оплату № UA10005349 від 23.05.2025 р. на суму 280 124,33 грн., виставлений ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» за організацію перевезення вантажу в контейнері MAGU5744205 було сплачено ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» у повному обсязі 06.06.2025 р. та ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» щодо перевезень вантажу в контейнері MAGU5744205 не виникало додаткових витрат за межами України та відповідно на Позивача не перевиставлялось жодних додаткових витрат за межами території України.

Таким чином, наданими доказами підтверджено, що єдиними витратами по перевезенню зазначеного вантажу до кордону України є «Морське міжнародне перевезення вантажу за маршрутом XINGANG (Китай) ODESA (Україна), що і зазначено у рахунку на оплату № UA10005349 від 23.05.2025 року.

Щодо тверджень відповідача про наявність розбіжностей у даних, що наведені у експортній митній декларації країни відправлення, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення не входить до переліку документів, визначених ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товарів та є обов`язковими до надання та позивач не може нести відповідальність за правильність її оформлення контрагентом.

Суд звертає увагу на те, що у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

Також, суд вважає безпідставними зауваження відповідача до оформлення позивачем банківських платіжних документів, що підтверджують вартість перевезення товару, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт отримання коштів контрагентом позивача за договором перевезення.

Відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Таким чином, суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та додаткові пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої товариством митної вартості декларованого товару за основним методом.

Митний орган в оскаржуваних рішеннях не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номеру та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про безпідставність оскарженого рішення.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей є таким, що належать до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ТСК «ВІРАМАКС» та наявності підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 6056,00 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ВІРАМАКС» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000007/3 від 20.08.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Одеською митницею Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000290 від 13.06.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ВІРАМАКС» судові витрати в розмірі 6056,00 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ВІРАМАКС» (вул.Бугаївська,21, офіс 609, м.Одеса, Одеська обл.,65005 ).

Відповідач - Одеська митниця (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21а, м. Одеса, Одеська обл., 65078, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 12.03.2026 року.

Суддя Н.В. Бжассо