Справа № 420/6394/26
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6394/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі №420/6394/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, в якій позивач просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 25 лютого 2026 року №70/1468-VIII «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га із земель житлової та громадської забудови, для розміщення та обслуговування будівель торгівлі за адресою (місце розташування): АДРЕСА_1 ».

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, яка зареєстрована в Одеському окружному адміністративному суді за вх.№26050/26 від 10.03.2026 та в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом:

зупинення дії рішення Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 25 лютого 2026 року №70/1468-VIII до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

заборони відповідачу та третій особі вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію рішення Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 25 лютого 2026 року №70/1468-VIII, у тому числі щодо розроблення технічної документації із землеустрою та проведення державної реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Подана заява обґрунтована тим, що виконання рішення може призвести до формування земельної ділянки та оформлення документів, що створить нові юридичні наслідки та ускладнить або зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду. Рішення спрямоване на легалізацію фактично незаконно встановленої тимчасової споруди фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , та легалізації самовільно зайнятої ним земельної ділянки. Тимчасова споруда, що розташована з порушеннями протипожежних норм, створює реальну небезпеку для мого майна.

Отже, на переконання позивача, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди моїм правам та інтересам до ухвалення рішення суду по суті.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши подані докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви про забезпечення позову, зазначає таке.

Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 у справі №580/2403/19.

Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Відтак, суд у кожному випадку повинен встановити чи є захід забезпечення позову, про який клопоче позивач, таким, що відповідає меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У своїй заяві позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 25 лютого 2026 року №70/1468-VIII до набрання законної сили рішення суду у даній справі; заборони відповідачу та третій особі вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію рішення Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 25 лютого 2026 року №70/1468-VIII, у тому числі щодо розроблення технічної документації із землеустрою та проведення державної реєстрації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає протиправним рішення Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 25 лютого 2026 року №70/1468-VIII «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га із земель житлової та громадської забудови, для розміщення та обслуговування будівель торгівлі за адресою (місце розташування): АДРЕСА_1 », у зв`язку з чим ним оскаржено відповідний акт до суду.

Суд звертає увагу позивача, що подані матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження того, що розроблення технічної документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки саме по собі може спричинити для позивача будь-які негативні наслідки або призвести до порушення його прав чи інтересів.

Щодо посилання позивача на те, що на спірній земельній ділянці розташована тимчасова споруда фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , суд зазначає, що такі доводи не свідчать про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову. Розроблення технічної документації із землеустрою є процедурною стадією формування земельної ділянки та саме по собі не створює загрози для майна позивача, оскільки не пов`язане безпосередньо з питанням наявності чи відсутності забудови на відповідній земельній ділянці, у тому числі тієї, яку позивач вважає незаконною.

Натомість, встановлення заборони на розробку технічної документації буде безпосереднім втручанням в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування та встановленням фактичної переваги позивачу, чиє право не є належним чином підтвердженим. Отже, відсутні докази очевидної протиправності прийнятого відповідачем рішення.

Необхідно зазначити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Так, заява про забезпечення позову містить тільки загальні покликання на протиправність дій відповідача щодо видачі дозволу на розробку технічної документації, однак не визначає конкретних підстав для прийняття рішення про забезпечення позову.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності спірного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 р. у справі №826/14303/ 18, від 12.02.2020 р. у справі №640/17408/19 та від 27.02.2020 р. у справі №640/16242/19 вказано, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Таким чином, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними ч.2 ст.2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття таких заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності спірного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст.150 КАС України, такі обставини, навіть у разі їх доведення, не є вкрай вагомими підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі, адже, як вже наголошувалося вище, такі обставини підлягають встановленню та доведенню в процесі розгляду справи по суті.

Отже, фактичні обставини справи, в тому числі питання щодо правомірності/протиправності спірного рішення, на які посилається позивач, підлягають встановленню і доведенню на підставі зібраних у справі доказів та аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, під час вирішення справи по суті.

Наведені позивачем узагальнені доводи щодо порушення принципу ефективного судового захисту та ускладнення відновлення порушених прав у разі задоволення позову не є достатніми та переконливими для висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими ст.150, 151 КАС України.

Отже, у контексті наведених обставин, судом не встановлено підстав для забезпечення позову, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 151, 241-243, 248, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№26050/26 від 10.03.2026 в адміністративній справі №420/6394/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Дмитро БАБЕНКО