Справа № 420/23029/25
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про витребування доказів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (ЄДРПОУ - 08564179) щодо невчасної виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) всіх сум належних йому при звільненні;

- зобов`язати Державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (ЄДРПОУ - 08564179), нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) його середнє грошове забезпечення за час затримки остаточного розрахунку за період з 08.06.2023 по 03.07.2025 включно, але не більш як за шість місяців.

Ухвалою від 21.07.2025 року Одеський окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду, відкрив провадження у справі № 420/23029/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін.

Також вказаної ухвалою суд витребував від Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» докази по справі, а саме копію заяви ОСОБА_1 про виплату компенсації вартості речового майна; довідку про заробітну плату ОСОБА_1 , відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, в межах предмету спору (із зазначенням складових по місячно за два місяці, що передують звільненню та кількістю відпрацьованих днів із зазначенням середньоденного заробітку).

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч.4 ст.77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 КАС України суд може витребувати докази за власною ініціативою про що постановлюється відповідна ухвала.

Предметом спору у даній адміністративній справі є виплата позивачу середнього грошового забезпечення за час затримки остаточного розрахунку за період з 08.06.2023 по 03.07.2025.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 08 жовтня 2025 року у справі № 489/6074/23, для цілей обчислення середнього заробітку за весь час затримки підлягає встановленню: розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; загальний розмір належних позивачу при звільненні виплат; частка коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат; частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат.

З огляду на викладене, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дотримання принципу змагальності сторін, суд вважає за необхідне витребувати від Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» докази по справі, а саме: довідку про суми виплачені ОСОБА_1 на момент звільнення та довідку про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми після звільнення на підставі судових рішень із зазначенням дати та суми здійснення відповідного розрахунку по кожній виплаті.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 8 статті 80 КАС України встановлено, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

В свою чергу, згідно п. 3 ч. 1, п. 3 ч. 1 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.ч.1 та 2 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі та підстави.

Водночас у ч.3 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено умови, за наявності яких суд не може зупинити провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Однак законодавцем не передбачено як підставу для зупинення провадження у справі витребування доказів. А тому, суд вважає, що в даному випадку слід застосувати правила аналогії закону.

Згідно з ч.6 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, враховуючи положення ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність прямої заборони щодо зупинення провадження на час витребування доказів, з метою реалізації прав сторін щодо надання доказів на обґрунтування своїх вимог і заперечень та для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 7, 44, 80, 94, 236, 243, 248 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Витребувати від Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» докази по справі № 420/23029/25, а саме: довідку про суми виплачені ОСОБА_1 на момент звільнення та довідку про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми після звільнення на підставі судових рішень із зазначенням дати та суми здійснення відповідного розрахунку по кожній виплаті.

Зобов`язати Державну установу «Ізмаїльський слідчий ізолятор» надати витребувані судом докази протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», що:

особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (частина сьома статті 80 КАС України);

у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд може застосувати до відповідного суб`єкта владних повноважень заходи процесуального примусу, визначені КАС України.

Провадження у справі зупинити до отримання витребуваних доказів.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та підлягає оскарженню в частині зупинення провадження.

Суддя Г. В. Лебедєва