Справа № 640/28751/21
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2026 року

м. Київ

справа №640/28751/21

адміністративне провадження №К/990/9463/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі 640/28751/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» (далі - ТОВ «ФК «Житло-капітал», позивач) звернулось до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, у якому просило визнати протиправними та скасувати:

- розпорядження від 10.09.2021 №163-ДП-ФК «Про усунення порушень законодавства на ринках капіталу»;

- постанови від 10.09.2021 №329-ДП-ФК про накладення санкції за правопорушення на ринку капіталу.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 16.09.2025, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, у задоволенні позову відмовив.

02.03.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ФК «Житло-капітал» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, у якій позивач просить скасувати вказані судові рішення, а справу - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 складено 27.01.2026, отже останнім днем строку на подання касаційної скарги було 26.02.2026.

Позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу засобами поштового зв`язку 27.02.2026, тобто з пропуском строку касаційного оскарження, установленого нормою частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас позивач заявив клопотання про поновлення вказаного строку, мотивуючи його тим, що копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 надійшла до його Електронного кабінету 28.01.2026 о 17:25. Указана обставина підтверджується витягом з картки документу в Електронному кабінеті.

Згідно з частиною шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на викладене колегія суддів констатує наявність підстав для поновлення ТОВ «ФК «Житло-капітал» строку на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі 640/28751/21.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

При цьому у частині п`ятій цієї ж статті міститься перелік випадків, за яких судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

На обґрунтування права на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції позивач навів обґрунтовані доводи про наявність виключних обставин, передбачених підпунктами а) та в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі заявник вказує на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права (частини дев`ята - тринадцята статті 11, статті 17 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю») за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм в подібних правовідносинах.

Також позивач стверджує, що суди попередніх інстанцій помилково застосували до спірних правовідносин норми статей 8, 17 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та не застосували норми статей 1029, 1030 Цивільного кодексу України. При цьому висновок Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах також відсутній.

Доводить скаржник і порушення судами норм процесуального права, що призвело до недослідження зібраних у справі доказів та необґрунтованої відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Ці доводи щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають перевірці під час касаційного перегляду справи.

Зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого заявником касаційної скарги у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», перевірено.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги, залишення її без руху чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» строк на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №640/28751/21.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі №640/28751/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправними та скасування рішень.

Витребувати з Івано-Франківського окружного адміністративного суду матеріали справи №640/28751/21.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали в порядку, встановленому статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.В. Тацій

А.Ю. Бучик

Н.В. Шевцова ,

Судді Верховного Суду