Справа № 420/2945/26
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2945/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщені суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач) Про розгляд повідомлення про втрату (знищення чи зіпсуття) первинних документів № 1801/6/15-32-07-05-05 від 28.01.2026.

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» спеціальні правила, встановлені пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, згідно Повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» від 30.12.2025 №480 про втрату первинних документів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено ТОВ є морським терміналом і портовим оператором та здійснює господарську діяльність з 2001 року. Місцезнаходження Товариства: Одеська область, Одеський район, м.Чорноморськ, вул. Транспортна, 23-А. Також Товариство користувалося на праві оренди офісними приміщеннями за адресою: Одеська область, Одеський район, м.Чорноморськ, вул. Центральна, 14-Е.

Територіально/географічно всі виробничі потужності Позивача та офісні приміщення (власні та орендовані) знаходяться на території морського порту Чорноморськ.

В результаті військових бойових дій через збройну агресію російської федерації у ніч з 24.12.2025 на 25.12.2025 по території морського порту Чорноморськ від влучання Б(П)ЛА було знищено будівлю за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Центральна, 14-Е, в якій розміщувався адміністративний апарат Товариства, у т.ч. служба/відділ бухгалтерії та зберігалися фінансово-господарські документи з діяльності Товариства. На місці від влучання Б(П)ЛА виникла пожежа, що спричинила знищення вказаної будівлі та відповідно втрату всього майна Товариства, фінансово-господарських документів Товариства, у т.ч. знищення первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків, які можуть підтверджувати показники звітності Товариства. Позивач належно повідомив Контролюючий орган та підтвердив факт втрати (знищення) документів внаслідок фактичних бойових дій; виконав усі вимоги Податкового кодексу України; повідомив, що місцезнаходження знищеної будівлі є м.Чорноморськ, вул. Центральна, 14-Е, Одеський район, Одеської області, який перебуває у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Оскаржуваним рішенням Відповідач не заперечує факту воєнного характеру події; пожежі; знищення офісної будівлі, водночас, прийнятим рішенням Відповідач не визнав підстав для застосування спеціального режиму/правил підтвердження даних, чим порушив норми Податкового кодексу України та принципи адміністративного судочинства.

Ухвалою судді від 12.02.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що за результатом розгляду повідомлення Позивача Комісією з питань розгляду повідомлень про втрату та/або неможливості вивезення первинних документів із території, на яких ведуться (велися) бойові дії, та з територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації встановлено наступне:

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 р. за N 380/43786 (зі змінами та доповненнями) Чорноморська міська територіальна громада, Одеський район, Одеська область не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Позивач надав до суду відповідь на відзив у якому вказує, що Перелік №376 є адміністративним, а не військовим документом. Безпосередньо наказ Міністерства розвитку громад та територій України від №376 від 28.02.2025 прямо вказує, що він виданий «Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364». Вказана Постанова КМУ, у свою чергу, визначає механізм формування переліку для застосування низки соціальних та економічних пільг. Тобто, Перелік №376 є адміністративним інструментом для вирішення конкретних завдань, таких як нарахування виплат ВПО, звільнення від сплати певних податків (екологічного, плати за землю), застосування особливостей трудового законодавства, а не вичерпним юридичним реєстром всіх місць, де відбувалися бойові дії.

Текст наказу та сам Перелік №376 містять численні зміни та доповнення, що вносилися з часом. У колонках «Дата початку бойових дій» та «Дата завершення бойових дій» часто вказуються минулі дати, що підтверджує, що Перелік №376 постійно «наздоганяє» реальну ситуацію на фронті. Ставити право платника на захист у залежність від швидкості, з якою законотворець оновлює цей документ, є прямим порушенням принципу правової визначеності.

Перелік №376 оперує поняттями територіальних громад та населених пунктів, які категоризуються як «території можливих бойових дій», «території активних бойових дій» та «тимчасово окуповані». Однак удар БПЛА є актом бойових дій, який може знищити активи в глибокому тилу, на території, що має статус «можливих» бойових дій або взагалі не включена до Переліку №376.

Таким чином, Відповідач підміняє юридичний факт (реальне знищення майна внаслідок військової агресії, підтверджене доказами) - записом у підзаконному акті, який має зовсім іншу мету. Для підтвердження права Товариства на застосування норми пп.69.28 ст.69 ПК України у зв`язку з втратою первинної документації внаслідок удару БПЛА необхідно довести, що така втрата пов`язана саме із бойовими діями, незалежно від формального включення території до офіційного Переліку№376. Дане обґрунтування базується на системному тлумаченні норм Законів України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року (далі - Закон «Про оборону України») та «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389 Ш (далі-Закон «Про правовий режим воєнного стану»).

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал», має юридичну адресу: Україна, 68000, Одеська обл., місто Чорноморськ(з), вул.Транспортна, будинок 23-А.

ДПІ обслуговування - ГУ ДПС в Одеській області.

Згідно Договору оренди №116 від 01.10.2023р. Орендодавець: ТОВ «САНШАИН ТЕРМІНАЛ», , та Орендар: ТОВ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», , уклали Договір за умовами якого Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в строкове платне користування, а Орендар зобов`язується прийняти майно (надалі "об`єкт оренди") і оплатити Орендодавцю орендну плату. Об`єкт оренди - офісні приміщення адміністративно-побутового корпусу (далі - об`єкт оренди). Адреса об`єкта оренди: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Центральна , будинок 14-Е.

Адміністративно-побутовий корпус належить Орендодавцю на праві власності, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.09.2020року, реєстраційний номер нерухомого майна 108.

Перелік приміщень, меблі, обладнання зазначено у акті прийому-передачі об`єкта оренди до цього Договору. Термін орендного користування об`єктом оренди складає по 31.08.2026 року включно, або 35 місяців з дати підписання цього Договору та акту прийому-передачі об`єкта оренди.

30.12.2025 року ТОВ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ», направило до Головного управління ДПС в Одеській області повідомлення про втрату документів. Та додатково 16.01.2026 року направило документи на підтвердження подій втрати документів.

У зазначених повідомленнях відповідача було поінформовано про втрату документів, через влучання Б(П)ЛА у ніч з 24.12.2025 на 25.12.2025 по території морського порту Чорноморськ та знищено/пошкоджено будівлю за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Центральна, 14-Е, в якій розміщувався адміністративний апарат Товариства, у т.ч. служба/відділ бухгалтерії та зберігалися фінансово-господарські документи з діяльності Товариства. На місці виникла пожежа від влучання Б(П)ЛА, що спричинила знищення вказаної будівлі та відповідно втрату всього майна Товариства, орг/техніки (комп`ютери, принтери, сканери, факси тощо), фінансово-господарських документів Товариства, у т.ч. знищення первинних документів. У зв`язку із вищевказаним знищенням офісного приміщення Товариства від бойових дій рф у ніч з 24.12.2025 на 25.12.2025 та пожежею, втрачено (знищено) всі первинні документи Товариства за звітні періоди 2024-2025 рр. та первинні документи і супровідні документи та документація з трансфертного ціноутворення за 2015-2025 рр. які мали зберігатися протягом строку, встановленого ст.44 Податкового кодексу України. Та з посиланням на пп.69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX, ст.44 Податкового кодексу України цим повідомило про вищевказані обставини втрати первинних документів Товариства (загальний перелік у додатку) та просило ГУ ДПС в Одеській області здійснити заходи реагування відповідно до норм Податкового кодексу України до якого був доданий загальний Перелік фінансово-господарських/первинних документів ТОВ, що були втрачені внаслідок пожежі 25.12.2025 за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Центральна, 14-Е.

16.01.2026 року додатково було надано Акт про пожежу від 25.12.2025; Висновок про причини виникнення пожежі від 26.12.2025 з додатками; лист Одеського районного управління цивільного захисту та превентивної діяльності Головного управління ДСНС України в Одеській області від 14.01.2026 №6021-401/6021.

Комісія Головного управління ДПС в Одеській області з розгляду документів, які надійшли від платника податків відповідно до наказу МФУ від 29 липня 2022 року №225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України за результатом розгляду Повідомлення про втрату первинних документів, прийняла Рішення № 1801/6/15-32-07-05-05 від 28.01.2026, яким Позивачу відмовлено у застосуванні спеціальних правил/ спеціального правового режиму, передбаченого п.69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Як підставу для відмови комісією зазначено, що згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 р. за N 380/43786 (зі змінами та доповненнями) Чорноморська міська територіальна громада, Одеський район, Одеська область не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Внаслідок наведеного Позивач вважає, що відбулось порушення права на гарантії, передбачених пунктом 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу.

Позивач не погодився із вказаним рішенням, та вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду.

Джерела прав та висновки суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням наведеним у пп.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до обов`язків, закріплених у ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Законом України від 01.04.2022 №2173 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану», яким доповнено п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України п.п. 69.28 такого змісту: установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень ст.44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

З`ясовуючи чи були дотримані контролюючим органом вимоги, з якими Податковий кодекс України пов`язує виникнення у контролюючого органу права приймати рішення за результатами розгляду повідомленням про втрату первинних документів платника податків, суд вказує таке.

П.П.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено дві обставини, за яких до платника податків можуть бути застосовані визначені вказаним підпунктом спеціальні правила, а саме втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів внаслідок бойових дій та/або неможливість вивезення первинних документів в зв`язку із знаходженням їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації.

Оскільки у абзаці третьому зазначеної норми вказані обставини, пов`язані сполучником «та/або», з метою застосування вказаних спеціальних правил вони можуть існувати як кожна окремо, так і в сукупності.

Абзац восьмий п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містить єдину обставину, на підставі якої контролюючий орган має право прийняти рішення про відмову у застосуванні цієї норми. Такою обставиною є втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій.

При цьому, п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, як і загальною нормою ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вказаної обставини покладено на контролюючий орган.

Вказаним підпунктом ПК України передбачено підставу для відмови у застосуванні спеціальних правил виключно у разі втрати документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій.

Тлумачення п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України дає підстави зробити висновок, що у разі якщо платник податків подав до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів з підстав ведення на територіях знаходження первинних документів бойових дій або якщо території тимчасово окуповані збройними формуваннями російської федерації, і будь-яке знаходження там становить загрозу життю працівникам підприємства, у контролюючого органу відсутні підстав для відмови у застосуванні спеціальних правил до позивача.

Абз.2 п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податковий кодекс України встановлює чотири підстави неможливості пред`явлення первинних документів:

- втрата (знищення чи зіпсування);

- знаходження документів на території, на якій ведуться або велися бойові дії, на окупованій території, у разі якщо їх неможливо вивезти:

- знаходження документів на території, на якій ведуться або велися бойові дії, на окупованій території, у разі якщо їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я фізичних осіб;

- знаходження документів на території, на якій ведуться або велися бойові дії, на окупованій території, у разі якщо їх вивезення неможливо у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

Отже, вирішальним є не те, коли територію віднесено до території активних бойових дій, а саме фактична неможливість пред`явлення первинних документів.

Суд зазначає, що платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом, щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм у контексті спірних правовідносин свідчить про те, що обов`язковою умовою для застосування спеціальних правил підтвердження даних податкового обліку, встановлених п.п.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, є факт втрати (знищення чи зіпсуття) первинних документів, що безпосередньо пов`язаний з проведенням бойових дій на території, на якій провадилась господарська діяльність, або з тимчасовою окупацією цієї території.

Слід також виокремити, що обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган.

Слід зазначити, що під час судового розгляду відповідач жодним чином не довів, що втрата первинної документації, не пов`язана із військовою агресією російської федерації проти України, а саме, на території м. Чорноморськ Одеської області.

Також, суд зазначає, що Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 затверджено «Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження» (далі Порядок № 225).

Порядком № 225 наведено виключний перелік підстав для прийняття рішення про неможливість виконання податкових обов`язків, зокрема, це: 1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації; 2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації; 5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації.

Цим же порядком передбачено перелік документів, які подаються платником у підтвердження визначених ним підстав неможливості виконання податкових обов`язків.

В силу вимог Порядку № 225 факт доведення правомірності своїх рішень покладається на податковий орган, при цьому, мотивом його прийняття відповідач вказав відсутність Чорноморської міської територіальної громади, Одеський район, Одеська область у переліку територій, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією який визначається Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 р. за N 380/43786 (зі змінами та доповненнями).

Вищевказаним Наказом №376 встановлені як Території бойових дій, так й Території можливих бойових дій та Дата виникнення можливості бойових дій серед яких з 26.05.2025 року міститься територія Одеської області в т.ч. Чорноморська міська територіальна громада.

Водночас наказ Міністерства розвитку громад та територій України від №376 від 28.02.2025 прямо вказує, що він виданий «Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364». Вказана Постанова КМУ, у свою чергу, визначає механізм формування переліку для застосування низки соціальних та економічних пільг. Тобто, Перелік №376 є адміністративним інструментом для вирішення конкретних завдань, таких як нарахування виплат ВПО, звільнення від сплати певних податків (екологічного, плати за землю), застосування особливостей трудового законодавства, а не вичерпним юридичним реєстром всіх місць, де відбувалися бойові дії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Згідно ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року№ 389-VIII територіальні громади, на територіях яких ведуться бойові дії, а також населені пункти, які є оточеними, визначаються відповідними обласними військовими адміністраціями за погодженням з Генеральним штабом Збройних Сил України.

Головнокомандувач ЗСУ періодично видає накази, яким визначає райони ведення бойових дій та їх період, та сторонами не заперечуються, що Одеська області не включалась до районів ведення бойових дій крім острова Зміїний в 2022 році.

Суд звертає увагу, що законодавець у п.69.28 підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ застосовує поняття «території активних бойових дій» до яких прирівнює також «або тимчасового окупованих рф територіях України», водночас у абзаці другому цього підпункту вже вживається поняття -території на яких ведуться (велися) бойові дії.

Та жодним нормативним актом не розкрито поняття -територія бойових дій.

При цьому у ст.9 закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII зазначено, що під час дії воєнного стану обов`язкова евакуація населення проводиться з населених пунктів, розташованих на територіях активних та можливих воєнних (бойових) дій, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення щодо проведення обов`язкової евакуації населення з населених пунктів, розташованих на територіях активних та можливих воєнних (бойових) дій, приймається за пропозицією військового командування на відповідній території обласними, Київською міською військовими адміністраціями.

Тобто законодавець у наведеній статті прирівнює воєнні дії до бойових дій.

Законом України «Про оборону України» визначено поняття бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії;

Верховний Суд у постанові від 5 червня 2024 року у справі №200/660/23 зауважував про те, що за приписами ст. 1 Закону України від 6 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України»:

бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших силі засобів) Збройних сил України, інших складових Сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України чи ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Окрім того, в постанові Верховного Суду по справі №520/19106/23 від 16 жовтня 2025 року з посиланням на постанову КАС ВС від 22 квітня 2025 року у справі №520/17681/23 (ЄДРСР 126788226) Суд зазначив, що саме виконання бойового завдання з вогневого ураження повітряних цілей є тією формою «безпосередньої участі» у бойових діях, яка охоплюється п. 1 постанови КМУ №168, а також положеннями (абз. 9 п. 1) відповідного Окремого доручення, незалежно від району здійснення такого завдання чи складу військової частини/підрозділу. За наявності документального підтвердження виконання бойового завдання з вогневого ураження (рапорти, накази, витяги з журналів бойових дій тощо) військовослужбовець має право на додаткову винагороду в підвищеному розмірі. При цьому така винагорода виплачується виключно за фактичне виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей.

Як встановлено актом ДСНС знищення будівлі за адресою м.Чорноморськ, вул. Центральна, 14-Е відбулось через ворожий БПЛА, який є безумовно повітряною ціллю для ЗСУ.

Згідно п.4 ст.9 Закону України Про правовий режим воєнного стану у період дії воєнного стану сільський, селищний, міський голова територіальної громади, на території якої не ведуться бойові дії та не прийнято рішення про утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів), виключно для здійснення заходів правового режиму воєнного стану може прийняти рішення, з обов`язковим інформуванням начальника відповідної обласної військової адміністрації протягом 24 годин, щодо:

1) звільнення земельних ділянок комунальної власності від незаконно розміщених тимчасових споруд, у тому числі тих, що були встановлені, але не введені в експлуатацію у встановленому законодавством порядку;

2) обстеження будівель і споруд, пошкоджених внаслідок бойових дій. Обстеження будівель і споруд, пошкоджених внаслідок бойових дій, здійснюється відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Словник української мови розкриває термін територія як -частина земної кулі (суходіл, води й повітряний простір над ними), що належить певній державі або входить до складу якої-небудь частини світу.

З аналізу наведених правових норм суд доходить висновку, що законодавець допускає, що бойові дії можуть відбуватися в період воєнного стану на будь якій території України в тому числі яка не включена Головнокомандуючим ЗСУ до Районів на яких ведуться (велися) бойові дії, через застосування військами рф засобів ураження з великої відстані спрямованих в т.ч. на цивільні об`єкти та їх пошкодження/знищення вважається отриманим внаслідок бойових дій, та підстав вважати втрату документів внаслідок вогневого ураження, як таку що відповідає вимоги п.69.28 підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ тільки понесену на території, яка включена до Районів на яких ведуться (велися) бойові дії визначених наказами Головнокомандуючим ЗСУ, без прийняття до уваги слова «території» яка є ширшою суд не вбачає.

Суд зауважує, що наданими позивачем документами у достатній мірі підтверджено ту обставину, на яку він посилався, як на підставу, що зумовило втрату документів.

Дискреційні обов`язки контролюючим органом мають реалізовуватися відповідно мети, визначеної законом з`ясування дійсних обставин, а не створення перепон платнику у реалізації його права.

З цих підстав, суд дійшов висновку про те, що у розглядуваному випадку мало місце порушення відповідачами прав та законних інтересів позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені вище нормативно-правові приписи, суд висновує, що спірне рішення відповідача є необґрунтованими та неправомірними, як наслідок, вказане рішення підлягає скасуванню.

Щодо способу захисту, суд зазначає, що в ході розгляду цієї справи судом встановлено, що відповідачем фактично не розглянуто долучені позивачем до заяв документи.

За таких обставин, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути повідомлення ТОВ про втрату документів та ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Усі інші аргументи сторін досліджені судом, однак, є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, та подачи позову через Систему Електроний на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у сумі 1331,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИІРШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» до Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській в області № 1801/6/15-32-07-05-05 від 28.01.2026.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути повідомлення ТОВ ««Спільне Підприємство Рисоіл Термінал»» про втрату документів від 30.12.2025 та доповнення до повідомлення від 16.01.2026 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» (68000, Одеська область, місто Чорноморськ, вул. Транспорта, будинок 23-А) .

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5) .

Суддя Е.А.Іванов