Справа № 440/11692/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 р.Справа № 440/11692/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

представника позивача Усенко М.М.

представника відповідача Бушуєвої О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 (суддя: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 20.11.2025) по справі № 440/11692/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.04.2025 та від 22.05.2025 про сплату ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема:

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 1823,90 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 на загальну суму 64748,45 грн.;

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 1453,60 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_2 на загальну суму 51602,80 грн.;

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 1456,40 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_3 на загальну суму 51702,20 грн.;

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 1519,40 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_4 на загальну суму 53938,70 грн.;

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 1867,60 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_5 на загальну суму 66299,80 грн.;

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 1890,30 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_6 на загальну суму 67105,65 грн.;

- за №0-1601-UA0092009 щодо нерухомого майна інші будівлі, загальною площею 2638,60 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_7 на загальну суму 93670,30 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель - свинарників, а не інших будівель, та літнього табору для свиней, а не будівлі готельної, як вказано в ППР№0-1601-UA0092009, згідно з договорами купівлі-продажу, вказані нежитлові приміщення знаходяться в аварійному стані, є непридатними для використання та не використовувалися. Пояснює, що свинарники та літній табір для свиней придбавалися ОСОБА_1 з наміром передачі для здійснення сільськогосподарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "Абабіла" (), одним із видів економічної діяльності якого є розведення свиней (01.46). Вважає, що нежитлові будівлі, які перебувають у її власності, не є об`єктом оподаткування, оскільки свинарники та літній табір не є діючими та потребують ремонту, здійснювати сільськогосподарську діяльність позивач не має можливості.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року по справі № 440/11692/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_8 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року по справі № 440/11692/25 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на доводи, аналогічні викладеним в адміністративному позову.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 по справі № 440/11692/25 залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що, ОСОБА_1 не зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 87/.

ОСОБА_1 є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА" (ідентифікаційний код 42726928), що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 184-186/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №283324077, сформованим 06.11.2021, підтверджено, що за ОСОБА_1 06.11.2021 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: свинарник №1 інв. №037, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1456,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 28/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №283325889, сформованим 06.11.2021, підтверджено, що за ОСОБА_1 06.11.2021 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: свинарник №2 інв. №038, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1453,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 33/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136708875, сформованим 05.09.2018, підтверджено, що за ОСОБА_1 05.09.2018 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: свинарник №4 інв. №041, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1519,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 /а.с. 36/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №123462564, сформованим 10.05.2018, підтверджено, що за ОСОБА_1 10.05.2018 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: свинарник №5 інв. №005, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1867,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5 /а.с. 40/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №123465419, сформованим 10.05.2018, підтверджено, що за ОСОБА_1 10.05.2018 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: будівля, свинарник №6, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1890,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 /а.с. 43/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №123464073, сформованим 10.05.2018, підтверджено, що за ОСОБА_1 10.05.2018 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: літній табір, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 2638,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_7 /а.с. 46/.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №283320911 сформованим 06.11.2021, підтверджено, що за ОСОБА_1 06.11.2021 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: свинарник №8, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1823,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 /зворот а.с. 49/.

Згідно з довідкою Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броварське бюро технічного інвентаризації" №1267 від 08.11.2024 /а.с. 24/, стан будівель свинарників по вул. Центральній в с. Залісся Великодимерської територіальної громади Броварського району Київської області: 1) свинарник 2, №20/12: покрівля зруйнована; відсутні: вікна, двері, ворота, електрика, бетонна підлога; 2) свинарник 4, №20/14: відсутні: перекриття, покрівля, вікна, підлога, електрика, ворота; 3) свинарник 5, №20/15: покрівля зруйнована; відсутні: вікна, двері, підлога, електрика; 4) свинарник 6, №20/16: покрівля частково зруйнована; відсутні: вікна, двері, підлога, електрика; 5) свинарник 8, №20/22: відсутні: вікна, двері, перекриття, покрівля, підлога, електрика, 6) по свинарнику 1 по вул. Центральній, №20/11 в с. Богданівка Великодимерської територіальної громади Броварського району Київської області відсутні: вікна, двері, перекриття, покрівля, частково підлога, електрика. Всі перераховані свинарники не експлуатуються.

02.04.2025 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 1456,49 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_3 , за податковий період - 2024, у розмірі 51702,20 грн. /а.с. 18/;

2) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 1453,60 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_2 , за податковий період - 2024, у розмірі 51602,80 грн. /зворот а.с. 18/;

3) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 1519,40 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_4 , за податковий період - 2024, у розмірі 53938,70 грн. /а.с. 19/;

4) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 1867,60 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_5 , за податковий період - 2024, у розмірі 66299,80 грн. /зворот а.с. 19/;

5) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 1890,30 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_6 , за податковий період - 2024, у розмірі 67105,65 грн. /а.с. 20/;

6) податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 1823,90 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_1 , за податковий період - 2024, у розмірі 64748,45 грн. /а.с. 21/;

7) податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області №0-1601-UA0092009.

Позивач не погодилась з податковими повідомленнями-рішеннями від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009 та оскаржила їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України №20770/6/99-00-06-01-02-06 від 18.07.2025 скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009 та залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009, №0-1601-UA0092009 /зворот а.с. 15, а.с. 16-17/.

22.05.2025 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 2638,60 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_7 , за податковий період - 2024, у розмірі 93670,30 грн. /а.с. 25/.

Позивач не погодилась з податковим повідомленням-рішенням від 22.05.2025 №0-1601-UA0092009 та оскаржила їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 20.08.2025 податкове повідомлення-рішення від 22.05.2025 №0-1601-UA0092009 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення /а.с. 81-84/.

Позивач не погодилась з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009 та від 22.05.2025 №0-1601-UA0092009, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом у цій справі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 10 ПК України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

Згідно з підпунктом 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать, зокрема, до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Великодимерської селищної територіальної громади", що набрало чинності з 01 січня 2024 року, встановлено для будівель сільськогосподарського призначення для фізичних осіб ставку податку за 1 кв. метр у розмірі 0,500% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року /а.с. 102-116/.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Пунктами 30.1, 30.2 статті 30 ПК України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості.

До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати на підставі наведеної норми права є одночасна сукупність наступних умов: 1) будівлі, споруди належать сільськогосподарським товаровиробникам; 2) будівлі, споруди віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023; 3) будівлі, споруди використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Підпунктом 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:

об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;

об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Судовим розглядом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - нежитлових будівель:

1) свинарника №1 інв. №037, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1456,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 28/.

2) свинарника №2 інв. №038, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1453,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 33/.

3) свинарника №4 інв. №041, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1519,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 /а.с. 36/.

4) свинарника №5 інв. №005, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1867,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5 /а.с. 40/.

5) свинарника №6, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1890,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 /а.с. 43/.

6) свинарника №8, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 1823,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 /зворот а.с. 49/.

7) літнього табору, об`єкт житлової нерухомості: НІ, загальною площею 2638,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_7 /а.с. 46/.

Таким чином, описані вище об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі у 2024 році перебували у приварній власності фізичної особи ОСОБА_1 .

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

ОСОБА_1 не зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 87/, та відповідно фізична особа ОСОБА_1 не займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

ОСОБА_1 є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА" (ідентифікаційний код 42726928), що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 184-186/.

Статтею 191 Цивільного кодексу України визначено, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Відповідно до приписів статті 62 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин), підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Отже, майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб`єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність.

Так, за приписами статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

ОСОБА_1 , яка є власницею описаних вище нежитлових приміщень, не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що описані вище нежитлові приміщення - свинарники та літній табір, передані нею до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА", засновником якого є ОСОБА_1 , зокрема, актів приймання-передачі нежитлових приміщень до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА".

Крім того, як вбачається з пояснень представника позивача, акти приймання-передачі нежитлових приміщень до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА" відсутні.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що належні їй на праві приватної власності свинарники та літній табір передані нею Товариству з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА" не відповідають фактичним обставинам справи.

У 2024 році описані вище нежитлові будівлі - свинарники та літній табір, не використовувалися за призначенням у господарській діяльності Перекрестовою Оксаною Юріївною та Товариством з обмеженою відповідальністю "АБАБІЛА".

Зазначені обставини виключають можливість застосування до ОСОБА_1 пільги, передбаченої підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, оскільки ОСОБА_1 у 2024 році не використовувала належне їй нерухоме майно у власній господарській діяльності.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.05.2025 у справі № 340/3070/20.

Посилання позивача на висновки, викладені у справі №440/14424/24, колегія суддів відхиляє, оскільки у справі №440/14424/24 оскаржено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу було нараховано податкові зобов`язання за інші податкові періоди, під час яких діяла інша редакції підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

До спірних правовідносин не застосовуються і приписи підпункту "ґ" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, згідно з яким не є об`єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради, оскільки у даному випадку об`єкти, що належать позивачу на праві приватної власності, є об`єктами нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий орган зобов`язаний визначити суму податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Розрахунки сум податкового зобов`язання у оскаржуваних повідомленням-рішеннях здійснені контролюючим органом з дотриманням вимог законодавства України та без арифметичних помилок.

Щодо доводів позивача про те, що контролюючим органом невірно застосовано ставку податку при визначенні податкового зобов`язання по об`єкту - літній табір, колегія суддів зазначає, що рішенням ДПС України №20770/6/99-00-06-01-02-06 від 18.07.2025 було скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, яким визначено податкове зобов`язання з застосуванням невірної ставки податку /зворот а.с. 15, а.с. 16-17/, натомість, 22.05.2025 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-1601-UA0092009, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" код платежу "18010300" щодо об`єкта "інші будівлі", загальною площею 2638,60 кв.м. за адресою місцезнаходження: АДРЕСА_7 , за податковий період 2024 рік, у розмірі 93670,30 грн. із застосуванням ставки за 1 кв. метр у розмірі 0,500% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року /а.с. 25/.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що контролюючий орган при визначенні позивачу податкових зобов`язань за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" за 2024 рік діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та нормами Податкового кодексу України, за наявності підстав для нарахування позивачу, як власнику нежитлової нерухомості, що є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податкових зобов`язань за 2024 рік,

Відтак, податкові повідомлення-рішення від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009, від 02.04.2025 №0-1601-UA0092009 та від 22.05.2025 №0-1601-UA0092009 прийняті ГУ ДПС у Полтавській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та нормами Податкового кодексу України, підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Котон Трейд".

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 по справі № 440/11692/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова Я.М. Макаренко