Справа № 120/4514/25
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 березня 2026 р. Справа № 120/4514/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара, розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.01.2020 №95 відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу" з посиланням на те, що за матеріалами електронної пенсійної справи станом на 01.05.2016 позивач не займав посади державної служби, а наявний стаж державного службовця складає 19 років 05 місяців 03 дні.

Позивач непогоджується із зазначеним рішення, вважає його протиправним, а тому звернувся до суду.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі а правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Представник ГУ ПФУ у Вінницькій області подав до суду відзив на позовну в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Представник ГУ ПФУ в Донецькій області також подав до суду відзив на позовну заяву згідного якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити. Зазначено, що ГУ ПФУ в Донецькій області рішення в частині наявності/відсутності підстав для зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивача строкової військової служби у період з 28.06.1986 по 19.0.1988 не приймалося.

Щодо наявності підстав для призначення пенсії за віком державного службовця зазначено, що статтею 1 Закону №889 визначено поняття державного службовця та державної служби, а статтею 3 визначено коло дії цього Закону.

Частиною 3 ст. 3 Закону №889 означено коло осіб на яких не поширюється дія цього Закону, а саме п. 11 - на посадових осіб місцевого самоврядування.

Так, в результаті відпрацювання документів, наданих позивачем, встановлено, що в період з 13.11.2015 по 25.01.2022 він працював у виконавчому комітеті Липовецької міської ради та 13.11.2015 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 працював на посадах, що відносяться до посад органів місцевого самоврядування та станом на 01.05.2016 мав 19 років 05 місяців 03 дні, відсутні підстави для переведення заявника з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України " Про державну службу".

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Гловному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

24.01.2025 позивач звернувся до до пенсійного органу із заявою щодо переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 899-VІІІ «Про державну службу».

До заяви долучено довідку №02-39/58 від 10.01.2025 та від 15.01.2025 №02-39/79, виданих виконавчим комітетом Липовецької міської ради.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням №95 від 30.01.2025відмовлено у перерахунку пенсії щодо переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про Державну службу у зв`язку з відсутністю необхідних 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Не погодившись із цим рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Із 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-XII).

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зі змісту наведених норм слідує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.11.1980 ОСОБА_1 13.11.2015 затверджено заступником Липовецького міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. 25.01.2022 припинено повноваження.

13.11.2015 прийняв присягу посадової особи органу місцевого самоврядування.

Проте, у спірному рішенні відповідач стверджує, що стаж роботи позивача на посадах віднесених до відповідних посад категорій державної служби, визначених ст.25 Закону №3723 станом на 01.05.2016 відсутній.

Відтак, до стажу державної служби відповідачем не зараховані періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 13.11.2015 по 25.01.2022.

Суд не погоджується із таким підходом відповідача, зважаючи на таке.

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Згідно з пунктом 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII.

Приписами пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), до стажу державної служби зараховується робота (служба):

- на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" затверджений Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців (далі Порядок №239).

Разом з тим, пунктом 1 Порядку №239 передбачено, що до посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів відносяться до:

- шостої категорії, зокрема, посади заступників голів, секретарів виконкомів міських Рад народних депутатів і міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів; керівників відділів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів; керівників управлінь, самостійних відділів виконкомів районних у містах Рад народних депутатів; керівників відділів (підвідділів) та їх заступників у складі управлінь, самостійних відділів, апаратів виконкомів районних у містах Рад народних депутатів; радників, консультантів, спеціалістів управлінь, самостійних відділів обласних, Київської та Севастопольської міських Рад народних депутатів; радників, консультантів, спеціалістів виконкомів міських Рад міст обласного підпорядкування, їх управлінь, самостійних відділів та інші прирівняні до них посади.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Тобто, як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, 04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III).

Зокрема, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 10.05.2018, прийнятій у справі №351/1792/17, зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 закону України "Про державну службу" №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, суд вважає, що ці обставини вказують на безпідставність дій відповідача щодо не зарахування до стажу державної служби стаж роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування.

Суд приходить до висновку про те, що позивач має право на зарахуванням періоду роботи з 13.11.2015 по 25.01.2022 до стажу державної служби, що дає право на призначення пенсії державного службовця.

Суд зазначає, що станом на дату набрання чинності Закону №889 позивач займав посади державної служби та стаж його роботи на посадах віднесених до посад державної служби становив більш як 10 років.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №95 від 30.01.2025.

Щодо позовної вимоги про перерахунок пенсії відповідно до довідок №02-39/58 від 10.01.2025 та від 15.01.2025 №02-39/79, виданих виконавчим комітетом Липовецької міської ради, суд зазначає наступне.

Варто звернути увагу на те, що у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем.

Як встановлено судом, причиною відмови у переведенні позивачки на пенсію за Законом «Про державну службу» стало не зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах.

Відтак, ураховуючи приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу державної служби періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 13.11.2015 по 25.01.2022.

Із урахуванням наведеного порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби роботу на посадах в органах місцевого самоврядування з 13.11.2015 по 25.01.2022 та перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" .

Таким чином, вимоги позивача зобов`язати відповідача здійснити обрахунок пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а, отже, така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Вищевказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 вересня 2023 року у справі № 560/8328/22.

Крім цього, стосовно вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби час походження строкової військової служби за період з 28.06.1986 по 19.05.1988, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України ''Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 № 229, передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення закону № 889-VIII.

Відповідно до норми п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ ''Про державну службу'' № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До стажу державної служби включається також час строкової військової служби(абз.5 п. 3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283в первісній редакції).

До стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях (абз.5 п.3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283в редакції постанови КМУ від 05.11.1999 № 2044).

Отже, період проходження особами військової служби, в тому числі в СРСР, зараховується до стажу державної служби.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №95 від 30.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 13.11.2015 по 22.01.2022 та перевести його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889, на підставі поданої заяви 24.01.2025 з урахуванням висновків суду.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у лавах Збройних Сил з 28.06.1986 по 19.05.1988.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період проходження служби у лавах Збройних Сил з 28.06.1986 по 19.05.1988.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 121,1 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. генерала Батюка, м. Слов`янськ, Донецька обл., )

Суддя Комар Павло Анатолійович