Справа № 120/3414/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень

13 березня 2026 року

м. Київ

справа №120/3414/25

адміністративне провадження №К/990/2914/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., розглянувши клопотання Міністерства внутрішніх справ України

про зупинення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року

у справі № 120/3414/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850);

- зобов`язати відповідача згідно з пунктом 9 Порядку №850 у місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Міністерство внутрішніх справ України 13 січня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано з Вінницького окружного адміністративного суду справу № 120/3414/25 та надано учасникам справи строк для надання відзиву та письмових пояснень на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №120/3414/25 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, яке обґрунтовувалося тим, що виконання зазначених судових рішень пов`язане з необхідністю здійснення виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності, що, на думку скаржника, призведе до здійснення значних видатків з державного бюджету. Крім того, скаржник зазначає, що у разі подальшого скасування судових рішень після їх виконання повернення виплачених коштів буде ускладненим або фактично неможливим.

Від позивача заперечень на зазначене клопотання до суду не надходило. При цьому матеріали касаційного провадження свідчать, що копію ухвали про відкриття касаційного провадження разом із копією касаційної скарги він отримав 21 лютого 2026 року, що підтверджує належне повідомлення позивача про подання Міністерством внутрішніх справ України касаційної скарги та заявлене у її межах клопотання про зупинення виконання судових рішень.

Отже, позивач був належним чином поінформований про подання касаційної скарги та відповідне клопотання, однак своїм процесуальним правом на подання заперечень щодо нього не скористався.

Розглядаючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суддя-доповідач виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на частину першу статті 340 КАС України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішує суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду.

Верховний Суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути істотні підстави, при цьому таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін.

Також Суд звертає увагу на пункт "с" Рекомендацій(95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 07 лютого 1995 року, в якому вказано, що якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.

Крім того, у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09 вересня 2003 року наголошено на тому, що якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судові органи повинні враховувати права та інтереси третіх осіб.

Також Суд бере до уваги положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність відмови Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності, а також зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення про призначення такої допомоги.

Оцінюючи наведені у клопотанні доводи, суддя-доповідач враховує, що виконання оскаржуваних судових рішень у частині, яка передбачає фактичне здійснення виплат з державного бюджету у вигляді одноразової грошової допомоги, за своєю правовою природою може спричинити істотні наслідки для публічних інтересів. У разі подальшого скасування цих рішень судом касаційної інстанції поворот їх виконання буде істотно ускладненим або фактично неможливим з огляду на приписи статті 381 КАС України, яка допускає такий поворот лише у виняткових випадках, зокрема у разі встановлення подання позивачем завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів. За таких обставин виконання оскаржуваних судових рішень до завершення їх касаційного перегляду створює ризик настання негативних наслідків, що підлягає врахуванню при вирішенні питання про зупинення їх виконання.

Разом з тим суд бере до уваги, що зупинення виконання судових рішень має тимчасовий характер, застосовується як винятковий захід та спрямоване на забезпечення ефективності касаційного перегляду, не позбавляє позивача права на судовий захист і не вирішує спору по суті, а відтак не порушує балансу інтересів сторін.

З огляду на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, значного розміру можливих виплат, а також ризику унеможливлення повороту виконання судових рішень у разі їх скасування, суддя-доповідач доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання Міністерства внутрішніх справ України та зупинення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №120/3414/25 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи відновлювальний характер наслідків зупинення виконання для позивача, відсутність поданих ним заперечень, Верховний Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання Міністерства внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 16 травня 2025 року у справі №120/845/24, від 09 липня 2025 року у справі №520/32171/24, від 08 жовтня 2025 року у справі №420/1897/25 та від 23 січня 2026 року у справі №280/1098/25.

Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства внутрішніх справ України про зупинення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі № 120/3414/25 задовольнити.

Зупинити виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі № 120/3414/25 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк