Справа № 420/1632/26
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1632/26
УХВАЛА

13 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р. у справі №420/1632/26 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026, головуючою у справі призначено суддю Юхтенко Л.Р.

Через канцелярію суду 11.03.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 11.03.2026) від представника позивача надійшла заява про відвід судді Юхтенко Л.Р.

На обґрунтування вказаної заяви, представник позивача зазначив, що по-перше, після подання первісного позову суд залишив позовну заяву без руху з мотивів пропуску строку звернення до суду, однак після подання позивачкою пояснень та заяви про усунення недоліків визнав наведені обставини достатніми, поновив строк і відкрив провадження. Така процесуальна ситуація сама по собі не є підставою для відводу, однак вона свідчить про формування надмірно формалістичного підходу до процесуальних прав позивачки.

По-друге, ухвалою від 17.02.2026 суд, розглядаючи термінову категорію спорів, передбачену статтею 287 КАС України, зупинив провадження у справі, пославшись на аналогію закону, попри спеціальний характер цієї категорії справ та скорочений строк їх розгляду. Це створило для позивачки додаткову процесуальну перешкоду у справі, предметом якої є триваюче протиправне примусове стягнення коштів державним виконавцем і сума стягнення постійно збільшується.

По-третє, ухвалою від 10.03.2026 року суд залишив без руху заяву позивачки про збільшення позовних вимог, виходячи з того, що строк на оскарження постанови державного виконавця від 08.02.2023 року начебто закінчився 18.02.2023 року. При цьому суд попередньо не надав оцінки тому, що:

нова вимога заявлена в межах статті 47 КАС України до першого судового засідання;

позивачка не стверджує про первісну незаконність постанови від 08.02.2023 року, а пов`язує її скасування з подальшим відпадінням правової підстави для виконання після скасування судового рішення;- відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі скасування рішення виконавчий збір не стягується, а стягнутий підлягає поверненню;- пункт 5 частини першої статті 39 цього Закону передбачає закінчення виконавчого провадження у разі скасування рішення.

По-четверте, заява позивачки про збільшення позовних вимог не є очевидно неприйнятною або штучною, а випливає з усталеного підходу до способу захисту.

Отже, на думку представника позивача, не окреме процесуальне рішення, а сукупність послідовних процесуальних дій, які створюють для позивачки постійні перешкоди у доступі до розгляду заявлених нею вимог по суті, об`єктивно викликає сумнів у безсторонності та неупередженості судді при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ч.3, 4 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ухвалою від 11.03.2026 року (суддя Юхтенко Л.Р.) суд визнав заяву позивача про відвід судді необґрунтованою.

Справу передано до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярія) Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді у порядку встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України для вирішення питання про відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 справа передана судді Бабенку Д.А.

На підставі ч.8 ст.40 КАС України, суд розглянув заяву представника позивача про відвід судді Юхтенко Л.Р. в порядку письмового провадження.

Вивчивши заяву про відвід судді Юхтенко Л.Р., матеріали справи в частині, що стосуються зазначеної заяви, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За приписами ст.ст.126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В обґрунтування заяви представник позивача у заяві зазначив, що, на його думку, суддя Юхтенко Л.Р. здійснила сукупність процесуальних дій, якими створила для позивача перешкоди у доступі до розгляду заявлених нею позовних вимог.

У той же час, у заяві про відвід заявник посилається на ст.36 КАС України.

Згідно зі ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Отже, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є такі підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

До того ж, підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді.

Тобто, в цьому випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підстави для застосування даної норми.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Для відведення судді, в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Дослідивши зміст заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Юхтенко Л.Р. від розгляду справи №420/1632/26, судом встановлено, що в заві відсутні обставини, які свідчать про наявність підстав для відводу судді, передбачені ст.36 КАС України.

Суд встановив, що до заяви про відвід судді представником позивача не додано жодних належних, достатніх та юридично спроможних доказів на підтвердження неупередженості судді, а доводи ґрунтуються на тому, що позивач не згодний з процесуальними рішеннями суду ухвалами суду від 23.01.2026, 17.02.2026 та 10.03.2026.

Інших доводів, які б свідчили про наявність передбачених статтею 36 КАС України підстав для відводу судді Юхтенко Л.Р., представником позивача не зазначено, а судом на підставі вивчення матеріалів справи №420/1632/26 та поданої заяви не встановлено.

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Юхтенко Л.Р. у справі №420/1632/26, у в`язку з чим зазначена заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 90, 120, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р. у справі №420/1632/26 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО