Справа № 160/35580/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича до відповідача-1: Міністерства юстиції України, відповідача-2: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій протиправними, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича до відповідача-1: Міністерства юстиції України (далі відповідач-1, Міністерство, Мін`юст), відповідача-2: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач-2, Міжрегіональне управління), в якій позивач, мовою оригіналу, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
- визнати протиправним дії Міністерства юстиції України по призначенню перевірки арбітражного керуючого Шевченко В.Є. на підставі заяви від 11.08.2025 року №б/н.
- визнати протиправним дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по оформленню перевірки арбітражного керуючого Шевченка В.Є. у вигляді складання Довідки №47-Д від 01.10.2025 року, Акту №47-А від 10.10.2025 року та Припису №20-П від 13.10.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не погоджується з висновками викладених в Акті від 10.10.2025 року №47-А та Приписом від 13.10.2025 року №20-П Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), вважає, що позапланова перевірка проведена безпідставно та з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України, ст.20 Кодексу України з процедур банкрутства, розділу П «Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 року та іншому законодавству з питань банкрутства. Зауважив, що прийняття до розгляду Міністерством юстиції України та призначення перевірки на підставі заяви від 11.08.2025 року №б/н порушує вимоги ст.20 КУзПБ, п.6 роз. II «Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 від 06.12.2019 року та ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», оскільки заява від 11.08.2025 року б/н не містить (графічного зображення) підпису ні ОСОБА_1 , ні будь-кого іншого, а відтак вказана заява не була підписана та не могла породжувати будь-які правові наслідки. Також позивач вважає, що відповідач-2 в Акті від 10.10.2025 року №45-А та Приписі від 13.10.2025 року №20-П помилково ототожнив права та обов`язки арбітражного керуючого Шевченко В.Є., як ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» та безпосередньо права та обов`язки ТОВ «Лада Фінанс», чим порушив ст.ст.12, 20 КУзПБ та II розділу «Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 від 06.12.2019 року. Наголошував на тому, що контролюючий орган не мав права надавати правових висновків щодо взаємовідносин, які виникли між юридичною особою ТОВ «Лада Фінанс» та фізичною особою ОСОБА_1 , оскільки видача довіреності ТОВ «Лада Фінанс» від 22.11.2021 року фізичній особі Шаповалову О.С. представляти інтереси ОСОБА_1 не є діяльністю арбітражного керуючого Шевченко В.Є., а була видана з метою завершити некомерційні операції юридичної особи ТОВ «Ладан Фінанс» в ліквідаційній процедурі. Тоді як арбітражний керуючий ОСОБА_2 не був учасником Договору міни земельних ділянок від 16.12.2021 року, ні як ліквідатор ТОВ «Лада Фінанс», ні як фізична особа, в якості арбітражного керуючого. Окрім того, позивач вважає, що звернення від 11.08.2025 року б/н не містило підстав для здійснення контролю і перевірки дотримання вимог діючого законодавства України арбітражним керуючим Шевченко В.Є. при укладенні Договору міни між третіми особами, який було укладено поза межами процедури банкрутства ТОВ «Лада Фінанс», оскільки у зверненні не було надано обґрунтування та доказів, що в діяльності позивача під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» існували порушення. Окремо зауважив, що він не мав можливості надати докази щодо інформування ОСОБА_1 в силу приписів ст. 65 КУзПБ та не повинен був їх надавати, у зв`язку з передачею документів по ТОВ «Лада Фінанс» в архів. Також позивач вважає, що відповідачем-2 було допущено істотні порушення правої процедури проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 , Акт від 10.10.2025 року №47-А та Припис від 13.10.2025 року №20-П не містять висновків про порушення арбітражним керуючим Шевченко В.Є. п.1 ст. 12, ст. 61 КУзПБ, а тому припис про недопущення повторних порушень від 13.10.2025 року №20-П Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Окрім того, 28.01.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що позивач безпідставно не погоджується із дорученням Міністерства та вважає, що лист ОСОБА_1 не був підписаний заявником, оскільки він був підписаний безпосередньо заявником шляхом здійснення власноручного напису /В. Гайдар/ наприкінці останньої (четвертої) сторінки листа, що відповідає наведеній позивачем судовій практиці. Окрім того, на лист, як на звернення фізичної особи, не поширюються вимоги ДСТУ 4163:2020, отже посилання позивача на цей стандарт безпідставне. Згідно із зазначеним листом, заявник вважає протиправними дії арбітражного керуючого Шевченка В.Є., як ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс», які виявилися у вчинені ним неправомірних дій без згоди заявника, а також порушення вимог статті 240 Цивільного кодексу України. До листа додано копію довіреності від 22.11.2021 № 652, згідно із якою ТОВ «Лада Фінанс» в особі ліквідатора Шевченка В.Є. передоручає Шаповалову О.С. повноваження бути представником Гайдара В.П. з питань обміну земельної ділянки. Таким чином, предмет листа прямо стосується діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є. під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ «Лада Фінанс». Окрім того, позивач у позові підтверджує наявність порушень статті 240 Цивільного кодексу України ТОВ «Лада Фінанс», тоді як згідно із абзацом шостим частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута. З 20.04.2021 арбітражний керуючий Шевченко В.Є. виконував повноваження керівника ТОВ «Лада Фінанс» та передав свої повноваження іншій особі, згідно із довіреністю від 22.11.2021 № 652, отже його твердження про відсутність у нього, як у виконуючого повноваження керівника ТОВ «Лада Фінанс», обов`язку забезпечувати виконання зобов`язань, покладених на зазначене підприємство, суперечить вимогам законодавства. Враховуючи вищевикладене, Міністерство заперечує проти позовних вимог арбітражного керуючого Шевченка В.Є. та вважає свої дії законними, та вчиненими відповідно до вимог чинного законодавства, позовні вимоги арбітражного керуючого Шевченка В.Є. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Також відповідач-1 посилався на дискреційні повноваження Міністерства щодо призначення перевірки діяльності арбітражного керуючого на підставі скарги та вважає, що діяв виключно у межах повноважень наданих йому законодавством, як державному органу з питань банкрутства. Наголошував на тому, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
05.02.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами та аргументами відповідача-1 та просить визнати протиправним призначення та проведення перевірки Арбітражного керуючого Шевченка В.Є. за заявою від 11.08.2025 року б/н та скасувати припис про недопущення повторних порушень від 13.10.2025 №20-П та стягнути пропорційно з Міністерства юстиції України та Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України судові витрати зі сплати судового збору. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що заява від 11.08.2025 року не підписана автором, а тому не могла породжувати будь-які правові наслідки для призначення та проведення перевірки. Отже, доводи відповідача-1 не спростовують того, що перевірку було проведено на підставі заяви, яка не підписана автором, чим порушено вимоги ст.20 КУзПБ, п.6 розділу ІІ "Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих" №3928/5 від 16.12.2019 року, ДСТУ 4163:2020 (яке вказано позивачем за аналогією, що будь-який документ повинен бути підписаний). Наголошував на тому, що в його діях відсутні порушення ст.240 ЦК України. Окрім того, на думку позивача контролюючий орган не мав права надавати правових висновків щодо взаємовідносин, які виникли між юридичною особою ТОВ "Лада Фінанс" та фізичною особою ОСОБА_1 . Позивач не підтверджує факту порушення ТОВ "Лада Фінанс" ст.240 ЦК України, а зазначає, що не може спростувати того чи іншого факту за перебігом трирічної давності, оскільки довіреність ОСОБА_1 , була видана 13.03.2015 року. Звернув увагу суду на те, що у разі якщо таке порушення мало місце, то воно було вчинено безпосередньо ТОВ "Лада Фінанс", яке повинно нести відповідальність, так як видача довіреності не є повноваженнями арбітражного керуючого. Позивач вважає, що доводи відповідача-1 не спростовують його доводів, що під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ "Лада Фінанс" не було допущено порушення вимог ст.12 та 63 ЗУзПБ та ст.240 ЦК України. Зауважив, що дискреційні повноваження Міністерства щодо права перевірки арбітражних керуючих не ставиться ним під сумнів та не оскаржується в межах заявленого позову.
05.02.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами та аргументами Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Зазначає, що Дніпровським міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України було допущено грубе порушення «Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 від 06.12.2019 року, яким повинно перевірятися дотримання вимог КУзПБ, а не дотримання ст.240 ЦК України і покладання на арбітражного керуючого Шевченко В.Є. відповідальності за дії вчинені юридичною особою ТОВ «Лада Фінанс». Арбітражний керуючий Шевченко В.Є. виконуючи повноваження ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» дотримувався вимог КУзПБ і довіреність, яку було видано 2211.2021 року від імені ТОВ «Лада Фінанс» фізичній особі Шаповалову О.С. представляти інтереси ОСОБА_1 і це не є діяльністю арбітражного керуючого Шевченко В.Є. Оскільки, покладення відповідальності і ототожнення арбітражного керуючого Шевченко В.Є. з юридичною особою боржником є помилковим та неправильним. Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України повинно було перевіряти дотримання арбітражним керуючим Шевченко В.Є. повноважень визначених ст. 61 КУзПБ, а не в рамках ст.240 ЦК України, дія якої розповсюджується на юридичну особу, а не на ліквідатора, хоча він і виконував повноваження керівника юридичної особи. Отже, Дніпровським міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України при проведенні перевірки за скаргою від 11.08.2025 року б/н, яка не підписана автором було порушено вимоги ст.20 КУзПБ та п.6 розділу ІІ «Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 від 06.12.2019 року. Позивачем в позовній заяві зазначено, що контролюючий орган не мав права надавати правових висновків щодо взаємовідносин, які виникли між юридичною особою ТОВ «Лада Фінанс» та фізичною особою ОСОБА_1 . Арбітражний керуючий Шевченко В.Є. не підтверджував факту порушення ТОВ «Лада Фінанс» ст. 240 ЦК України, а зазначав, що не може спростувати того чи іншого факту за перебігом трирічної давності, оскільки довіреність Гайдар В.П., яка була видана ТОВ «Лада Фінанс» датується 13.03.2015 року. Також, навіть якщо порушення ст.240 ЦК України і було вчинено то воно було вчинено з боку юридичної особи ТОВ «Лада Фінанс» то виключно ця юридична особа повинна була нести відповідальність визначену ст. 240 ЦК України, за наслідками, які виникли після отримання довіреності від Гайдар В.П. 13.03.2015 року. Оскільки, видача довіреності ТОВ «Лада Фінанс» від 22.11.2021 року фізичній особі Шаповалову О.С. представляти інтереси ОСОБА_1 не є діяльністю арбітражного керуючого Шевченко В.Є., довіреність від 22.11.2021 року була видана з метою завершити некомерційні операції юридичної особи ТОВ «Ладан Фінанс» в ліквідаційній процедурі. Крім того, арбітражний керуючий Шевченко В.Є. не може визнати факт наявності або відсутності порушення ст. 240 ЦК України, так як позивач не мав і не має доступу до документів, які стали підставою для укладення довіреності між юридичною особою ТОВ «Лада Фінанс» та фізичною особою ОСОБА_1 . В зверненні від 11.08.2025 року б/н не наведено взагалі обставин невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим Шевченко В.Є. повноважень ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс». Взаємовідносини між ТОВ «Лада Фінанс» та фізичною особою ОСОБА_1 взагалі не мають ніякого відношення до справи про банкрутство ТОВ «Лада Фінанс», не регулюються законодавством про банкрутство, та не могли слугувати підставою для висновків щодо дотримання арбітражним керуючим Шевченко В.Є. законодавства про банкрутство, а від так і не можуть бути предметом перевірки контролюючого органу. Приписами ст. 240 ЦК України чітко визначено правові наслідки не інформування ТОВ «Лада Фінанс» ОСОБА_1 про (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено, що до повноважень (обов`язків) ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» належить повідомляти фізичну особу ОСОБА_1 в розумінні вимог ст.240 Цивільного кодексу України. Такий обов`язок ст. 240 ЦК України покладений на Повіреного - ТОВ «Лада Фінанс», але ж ніяк не на арбітражного керуючого Шевченко В.Є. Отже, доводи Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на які посилається в відзиві на позовну заяву не спростовують доводів та аргументів арбітражного керуючого Шевченко В.Є., що під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» не було допущено порушень вимог ст.12 та ст.61 КУзПБ та ст. 240 ЦК України. Факт передачі або не передачі до архівної установи довіреності від 22.11.2021 року не спростовує того факту, що в діях арбітражного керуючого Шевченко В.Є. відсутні порушення під час проведення процедури ліквідації ТОВ «Лада Фінанс». Не зазначення в довідці архівної установи, що архівною установою прийнято на зберігання всі документи ТОВ «Лада Фінанс» не говорить про те, що арбітражним керуючим Шевченко В.Є. такі документи ТОВ «Лада Фінанс» не передавалися до архіву. Отже, доводи Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо передачі до архівної установи всіх документів ТОВ «Лада Фінанс» не спростовує того факту, що висновки, які вказано в Акті, Довідці та Приписі є цілком незаконними та необґрунтованими.
09.02.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача-1 та Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких вони не погоджуються з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив, вважають їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому в задоволенні позовних вимог просять відмовити. Заперечення обґрунтовані доводами, аналогічними тим, що були викладені у відзивах на позовну заяву.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що арбітражний керуючий Шевченко Віталій Євгенович має право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі свідоцтва №1231, виданого Міністерством юстиції України 24.07.2013 року.
Повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.09.2025 №47 разом з копією звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н та копією посвідчення на проведення перевірки були вручені позивачу 10 вересня 2025 року, тобто не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку перевірки, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
23.09.2025 року за вих.№01-02/01 позивач надав відповідачу-2 письмові пояснення з предмета перевірки на виконання повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.09.2025 року №47.
Згідно з інформацією зазначеною у довідці, перевіркою за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є., під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області №904/6535/20 про банкрутство ТОВ «Лада Фінанс», з питань в межах звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н виявлені порушення вимог чинного законодавства з питань банкрутства, усунення яких є неможливим: пункту 1 частини 2, частини 3 статті 12 КУзПБ, частини 2 статті 240 Цивільного кодексу України в частині неповідомлення ліквідатором Шевченком В.Є., який діяв на підставі довіреності від 13.03.2015 №747, Гайдара В.П. про передання згідно довіреності від 22.11.2021 № 652 своїх повноважень діяти від імені ОСОБА_1 іншій особі ОСОБА_6 , та ненадання Гайдару В.П. необхідних відомостей про особу, якій передані ці повноваження.
Не погоджуючись із наведеною довідкою, позивач 07.10.2025 року за вих.№01-02/02 направив на адресу відповідача-2 заперечення на висновки зроблені в Довідці від 01.10.2025 року №47-Д про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є.
10.10.2025 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса) було складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 47-А, згідно з резолютивною частиною якого: за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є., під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області №904/6535/20 про банкрутство ТОВ «Лада Фінанс» з питань, в межах звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н, комісія з перевірки, в межах компетенції органу контролю, виявила порушення окремих вимог законодавства з питань банкрутства, усунення яких є неможливим, щодо яких згідно з пунктом 9 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса) буде винесено припис про недопущення повторних порушень: пункту 1 частини 2, частини 3 статті 12 КУзПБ, частини 2 статті 240 Цивільного кодексу України в частині неповідомлення ліквідатором Шевченком В.Є., який діяв на підставі довіреності від 13.03.2015 №747, Гайдара В.П. про передання згідно довіреності від 22.11.2021 № 652 своїх повноважень діяти від імені ОСОБА_1 іншій особі ОСОБА_6 , та ненадання ОСОБА_1 необхідних відомостей про особу, якій передані ці повноваження.
13.10.2025 року за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса) було складено припис про недопущення повторних порушень від 13.10.2025 року №20-П, яким вирішено винести арбітражному керуючому Шевченку Віталію Євгеновичу припис щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень, які були виявлені та зафіксовані в Акті перевірки від 10.10.2025 №47-А, а саме: пункту 1 частини 2, частини 3 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, частини 2 статті 240 Цивільного кодексу України.
Не погоджуючись із висновками акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є. від 10.10.2025 №47-А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса), позивач направив звернення до Міністерства юстиції України.
З листа Міністерства юстиції України від 27.11.2025 №171509/21/32-25 встановлено, що на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, яке відбулося 18.11.2025, відповідно до пункту дванадцятого порядку денного було розглянуто звернення арбітражного керуючого Шевченка В.Є. від 14.10.2025 № 01-02/03 щодо незгоди з висновками акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є. від 10.10.2025 № 47-А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса). За результатами розгляду питання пункту дванадцятого порядку денного Комісія прийняла рішення: не скасовувати висновки акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є. від 10.10.2025 № 47-А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса).
Вважаючи протиправними дії Міністерства юстиції України по призначенню перевірки арбітражного керуючого Шевченко В.Є. на підставі заяви від 11.08.2025 року №б/н, а також дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по оформленню перевірки арбітражного керуючого Шевченка В.Є. у вигляді складання Довідки №47-Д від 01.10.2025 року, Акту №47-А від 10.10.2025 року та Припису №20-П від 13.10.2025 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.
Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий - це фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Відповідно до абзаців другого та третього пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02.07.2014 № 228 (далі Положення №228), Мін`юст є державним органом з питань банкрутства.
Згідно з пунктом 7 Положення №228 Мін`юст здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи Мін`юсту.
Згідно з абзацем другим пункту 3 Положення №1707/5, одним з основних завдань міжрегіонального управління є реалізація державної політики з питань банкрутства.
Відповідно до підпункту 4.10 пункту 4 Положення №1707/5, міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих.
Згідно з абзацем 6 частини 1 статті 3 Кодексу України з процедур банкрутства державний орган з питань банкрутства встановлює порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства.
Частиною 1 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства та саморегулівною організацією арбітражних керуючих; державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.
Відповідно до частини 3 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, права, свободи, інтереси яких порушено діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
Згідно з пунктом 1 Розділу І Порядку здійснення контролю №3928/5 цей Порядок поширюється на арбітражних керуючих, осіб, які проводять перевірку діяльності арбітражного керуючого, та осіб, які можуть бути залучені до проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого у випадках, передбачених цим Порядком.
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку здійснення контролю №3928/5 цей Порядок встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих (далі - перевірка); повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих під час проведення перевірок; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (далі - Дисциплінарна комісія) про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з пунктом 2 Розділу І Порядку здійснення контролю №3928/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за дорученням Мін`юсту.
Відповідно до абзацу 3 пункту 6 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 підставами для проведення позапланової перевірки зокрема є звернення фізичних та юридичних осіб, права, свободи, інтереси яких порушено діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого, з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.
Абзацем 1 пункту 11 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 Мін`юст аналізує заяву, звернення, інформацію, які надійшли на його адресу, та, якщо з них вбачається необхідність здійснення додаткового контролю за діяльністю арбітражного керуючого з боку органу контролю, проводить позапланову перевірку або доручає провести позапланову перевірку територіальному органу Мін`юсту.
Відповідно до абзацу 1 пункту 12 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 Мін`юст доручає територіальному органу Мін`юсту провести позапланову перевірку листом структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ Мін`юсту), за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Згідно з пунктом 15 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 для проведення перевірки орган контролю формує комісію з перевірки (далі - комісія органу контролю) у складі від однієї до трьох осіб; до складу комісії входять виключно представники органу контролю; до проведення перевірки можуть залучатися представники саморегулівної організації арбітражних керуючих не більше двох осіб у порядку, встановленому пунктом 6 розділу IV цього Порядку.
Відповідно до пункту 16 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 для проведення перевірки орган контролю надає комісії направлення на проведення перевірки.
Направлення на проведення перевірки підписує керівник структурного підрозділу Мін`юсту (в разі проведення перевірки Мін`юстом) чи керівник територіального органу Мін`юсту/заступник керівника територіального органу Мін`юсту (в разі проведення перевірки територіальним органом Мін`юсту) або особа, яка виконує його обов`язки.
Направлення на проведення перевірки реєструються в журналі обліку доручень на проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих (додаток 2), сторінки якого нумеруються, прошнуровуються та скріплюються печаткою.
Пунктом 23 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 визначено: на підставі направлення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки та письмовий запит у формі повідомлення про проведення перевірки, які підписує керівник структурного підрозділу Мін`юсту чи керівник територіального органу Мін`юсту / заступник керівника територіального органу Мін`юсту або особа, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до пункту 24 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 посвідчення на проведення перевірки реєструється в журналі обліку посвідчень на проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, сторінки якого нумеруються, прошнуровуються та скріплюються печаткою.
Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку здійснення контролю № 3928/5 перед початком перевірки голова комісії повинен пред`явити арбітражному керуючому або його представнику за довіреністю посвідчення на проведення перевірки та службові посвідчення, що посвідчують особи голови та членів комісії, надати копію посвідчення на проведення перевірки, а якщо арбітражний керуючий веде журнал відвідувань представниками органів контролю, голова комісії вносить запис до відповідного журналу арбітражного керуючого.
У разі проведення невиїзної перевірки копія посвідчення на перевірку надсилається арбітражному керуючому разом з повідомленням про проведення перевірки рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів органу контролю на адресу контори (офісу) арбітражного керуючого та електронною поштою.
Відповідно до пункту 25 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 повідомлення про проведення перевірки надсилається арбітражному керуючому електронною поштою на адресу, зазначену в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих України, та цього ж дня надсилається рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів органу контролю на адресу контори (офісу) арбітражного керуючого або вручається особисто арбітражному керуючому чи його представнику за довіреністю, що посвідчується особистим підписом арбітражного керуючого чи його представника.
Пунктом 27 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 визначено, що арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки з моменту отримання повідомлення про проведення перевірки особисто арбітражним керуючим або його представником за довіреністю, або через чотири робочих дні з дати відправлення такого повідомлення рекомендованим поштовим відправленням, або у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 25 цього розділу, з моменту опублікування відповідного оголошення на офіційному вебсайті органу контролю. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до пункту 14 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 орган контролю проводить перевірку за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки (планової/позапланової) не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. Під час обчислення зазначених строків має враховуватись час на пересилання поштової кореспонденції, установлений законодавством, у разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим поштовим відправленням.
Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку здійснення контролю №3928/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю.
Пунктом 3 розділу V Порядку здійснення контролю №3928/5 визначено, що у разі відсутності арбітражного керуючого під час підписання Довідки її не пізніше наступного робочого дня надсилають арбітражному керуючому рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів органу контролю на адресу контори (офісу) арбітражного керуючого та електронною поштою.
Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складання Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.
Згідно з пунктом 2 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 орган контролю зобов`язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення.
Пунктом 3 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 визначено, що комісія готує Акт перевірки протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки.
Згідно з пунктом 9 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі Акту перевірки виносить припис про недопущення повторних порушень (далі - Припис) - щодо порушень, які не можуть бути усунені арбітражним керуючим, та/або розпорядження про усунення виявлених порушень (далі - Розпорядження) - щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим.
Відповідно до пункту 12 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 у Приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути не можна, та зобов`язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень у подальшій діяльності.
У разі якщо арбітражний керуючий протягом року не вчинив аналогічних зазначеним у Приписі порушень, Припис вважається виконаним.
Згідно з абз.2 пункту 13 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 Припис та/або Розпорядження (за потреби) орган контролю виносить не пізніше ніж на третій робочий день з дня отримання повідомлення про прийняте Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.
Щодо дій Міністерства юстиції України та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по призначенню та оформленню перевірки арбітражного керуючого Шевченка В.Є. у вигляді складання Довідки №47-Д від 01.10.2025 року, Акта №47-А від 10.10.2025 року та Припису №20-П від 13.10.2025 року, суд зазначає наступне.
Позивач у позовній заяві та запереченнях на відзив стверджує, що прийняття до розгляду Міністерством юстиції України та призначення перевірки Південним міжрегіональним управлінняя Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.08.2025 року №б/н порушує вимоги ст.20 КУзПБ, п.6 роз. II «Порядку здійснення контролю діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 від 06.12.2019 року та ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Свої доводи обґрунтовує відсутністю підпису у зверненні ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н, на підставі якого було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є., стандартами ДСТУ 4163:2020, судовою практикою наведеною в ухвалі Великої Палати Верховного Суду 11.09.2024 року у справі №930/191/23.
Водночас, наведені арбітражним керуючим Шевченком В.Є. стандарти ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до пункту 1.1 частини 1 «Сфера застосування», поширюються на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації, зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб незалежно від їхнього функціонально-цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності.
Таким чином, дія стандарту ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» не розповсюджується на звернення громадян, що не заперечує і сам позивач у відповіді на відзив.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що застосування позивачем стандарту ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» у відношенні до звернення громадянина ОСОБА_1 та до спірних правовідносин є необґрунтованим та безпідставним, тоді як застосуванню в розглядуваному випадку підлягає положення Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР від 02.10.1996 року.
Окрім того, судова практика Верховного Суду наведена позивачем у позовній заяві, зокрема, висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду 11.09.2024 року у справі №930/191/23, не підлягають застосуванню при розгляді спірних правовідносин, оскільки обставини справ не є аналогічними або подібними, а звернення ОСОБА_1 із заявою від 11.08.2025 до Міжрегіонального управління не є релевантним до звернення особи до суду з апеляційною скаргою.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Частиною 7 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про звернення громадян», письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.
Дослідивши звернення ОСОБА_1 від 11 серпня 2025 року без номеру, яке зареєстровано Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса) 11.08.2025 за вхідним №Г-3646-08/4, судом встановлено, що наведена заява містить: прізвище, ім`я, по батькові заявника: ОСОБА_1 ; місце проживання громадянина: АДРЕСА_1 ; засоби зв`язку: вайбер НОМЕР_2 , телефон НОМЕР_3 ; а також власноручно зроблений підпис заявника, розташований наприкінці документа із зазначенням дати: «11 серпня 2025 р. З повагою /В. Гайдар/».
Окрім того, як зазначило Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України у відзиві, громадянин ОСОБА_1 неодноразово відвідував особисті прийоми начальника та заступника начальника міжрегіонального управління, у зв`язку з укладеним 16.12.2021 договором міни земельних ділянок, про який йому стало відомо лише у квітні 2025 року. Так, в черговий раз під час особистого прийому керівництва ОСОБА_1 особисто передав до Управління організаційного забезпечення, документообігу та контролю Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), наразі Дніпровське міжрегіональне управління міністерства юстиції України, звернення від 11 серпня 2025 року без номеру, яке зареєстровано 11.08.2025 за вхідним №Г-3646-08/4.
Наведені вище обставини позивачем не спростовано.
В свою чергу, арбітражний керуючий Шевченко В.Є. вважає, що Міжрегіональне управління неправомірно розглянуло звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н, з підстави відсутності підпису ОСОБА_1 на ньому та наполягає на тому, що таке звернення громадянина ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н є анонімним, тобто на думку позивача Міжрегіональне управління мало відмовити громадянину ОСОБА_1 в розгляді його звернення.
Суд наголошує на тому, що наведений позивачем підхід до розгляду звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 свідчив би про надмірний формалізм з боку державної установи та порушення прав громадянина на звернення про поновлення прав і захист його законних інтересів, як громадянина, за яким він звернувся.
Слід зазначити, що відмова у задоволенні звернення лише з формальних підстав без належної оцінки його змісту та встановлення дійсного волевиявлення особи, є проявом надмірного формалізму з боку органу державної влади, призводить до фактичного обмеження гарантованого Конституцією України права особи на відновлення порушеного права, суперечить принципам пропорційності, доброчесності та верховенства права у сфері публічно-правових відносин та може мати негативні наслідки для державного органу, у разі відмови громадянину у розгляді його звернення.
Тоді як, на переконання суду, звернення ОСОБА_1 від 11 серпня 2025 року б/н в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» та містить усі передбачені цим законом реквізити, а тому підлягало обов`язковому прийняттю та розгляду відповідачами, так як відсутні підстави вважати звернення громадянина ОСОБА_1 анонімним.
З огляду на вищевикладене, доводи позивача про відсутність підпису ОСОБА_1 у зверненні від 11.08.2025 б/н, його анонімність та відсутність правових підстав для призначення та проведення перевірки арбітражного керуючого Шевченка В.Є., не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому відхиляються судом як необґрунтовані та безпідставні.
Відповідно до частини 3 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, права, свободи, інтереси яких порушено діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
Відповідно до абзацу 3 пункту 6 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних та юридичних осіб, права, свободи, інтереси яких порушено діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого, з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.
Згідно з пунктом 10 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 у разі надходження на адресу територіального органу Мін`юсту заяви арбітражного керуючого або звернень, визначених абзацами другим, третім пункту 6 цього розділу, або виявлення обставин, передбачених абзацами восьмим, дев`ятим пункту 6 цього розділу, територіальний орган Мін`юсту надсилає відповідні заяву, звернення або інформацію до Мін`юсту для вирішення питання щодо надання доручення на проведення позапланової перевірки.
Після розгляду звернення, на підставі пункту 2 розділу І, пунктів 6, 10 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5, Міжрегіональним управлінням копію звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н з додатками направлено до Міністерства юстиції України для вирішення питання, щодо надання доручення на проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є. з питань, викладених у зазначеному зверненні.
Листом Міністерства юстиції України від 26.08.2025 №122130/142702-32- 25/21.1 доручено міжрегіональному управлінню провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 за зверненням громадянина ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н.
На виконання пункту 15 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5, сформовано комісію у складі двох осіб, та на виконання пункту 16 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5 для проведення перевірки орган контролю надав комісії направлення на проведення перевірки, яке зареєстроване в пронумерованому, прошитому та скріпленому печаткою журналі обліку направлень на проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих за №47 від 08.09.2025.
На виконання пунктів 23, 24 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5, на підставі направлення на проведення перевірки оформлено посвідчення на проведення перевірки від 08.09.2025 №47 та письмовий запит у формі повідомлення про проведення перевірки від 08.09.2025 №47, підписані заступником керівника територіального органу Мін`юсту.
Керуючись пунктом 14 розділу II Порядку здійснення контролю №3928/5, арбітражному керуючому Шевченку В.Є. вручено 10 вересня 2025 року повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.09.2025 №47 разом з копією звернення ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н, та копію посвідчення на проведення перевірки (перевірка призначена з 25.09.2025 до 01.10.2025), тобто не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку перевірки.
На виконання пункту 1 розділу V Порядку здійснення контролю №3928/5, в останній день перевірки органом контролю 01.10.2025 складено та підписано довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є. №47-Д.
Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5, пояснення, зауваження, заперечення до Довідки або інформація про усунення порушень, зазначених у Довідці, приймались комісією до 08.10.2025 включно.
Проаналізувавши надані арбітражним керуючим Шевченком В.Є. заперечення від 07.10.2025 №01-02/02, керуючись пунктом 3 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5 комісією з перевірки складено Акт від 10.10.2025 №47-А протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки.
За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Шевченка В.Є., під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області №904/6535/20 про банкрутство ТОВ «Лада Фінанс» з питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 11.08.2025 б/н, комісія з перевірки, в межах компетенції органу контролю, виявила порушення окремих вимог чинного законодавства, щодо яких згідно з пунктом 9 розділу VI Порядку здійснення контролю №3928/5, Міжрегіональним управлінням винесено Припис від 13.10.2025 №20-П про недопущення повторних порушень вимог пункту 1 частини 2, частини 3 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, частини 2 статті 240 Цивільного кодексу України в частині неповідомлення ліквідатором ТОВ «Лада Фінанс» арбітражним керуючим Шевченком В.Є., який діяв на підставі довіреності від 13.03.2015 №747, Гайдара В.П. про передання згідно довіреності від 22.11.2021 №652 своїх повноважень діяти від імені ОСОБА_1 іншій особі - ОСОБА_6 , та ненадання ОСОБА_1 необхідних відомостей про особу, якій передані ці повноваження.
Отже, Міжрегіональне управління проводячи перевірку арбітражного керуючого Шевченка В.Є. та оформлюючи за її результатами Довідку №47-Д від 01.10.2025, Акт №47-А від 10.10.2025 та Припис №20-П від 13.10.2025, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Доказів протилежного позивач до суду не надав, наведені обставини жодними доказами не спростував.
З огляду на встановлені обставини, твердження позивача про неправомірність дій Міжрегіонального управління по оформленню перевірки арбітражного керуючого Шевченка В.Є. у вигляді складання Довідки №47-Д від 01.10.2025, Акту №47-А від 10.10.2025 та Припису №20-П від 13.10.2025, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому відхиляються судом як необґрунтовані та безпідставні.
Щодо дій Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по виявленню порушень та вчинення позивачем самих порушень, які стали підставою для винесення оскаржуваного Припису про недопущення повторних порушень від 13.10.2025 №20-П, суд зазначає наступне.
Позивач у позовній заяві зазначає, що Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в Акті від 10.10.2025 року №45-А та Приписі від 13.10.2025 року №20- П помилково ототожнив права та обов`язки арбітражного керуючого Шевченко В.Є. як ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» та безпосередньо права та обов`язки ТОВ «Лада Фінанс» чим порушило ст. ст. 12, 20 КУзПБ та II розділу «Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих» №3928/5 від 06.12.2019 року.
- повідомлення/ не повідомлення ліквідатором ТОВ «Лада Фінанс» арбітражним керуючим Шевченком В.Є., який діяв на підставі довіреності від 13.03.2015 №747, виданої ОСОБА_1 , особи, яку він представляє - Гайдара В.П., про передання згідно довіреності від 22.11.2021 №652 своїх повноважень іншій особі - Шаповалову О.С., та надання/ не надання ОСОБА_1 необхідних відомостей про особу, якій передані ці повноваження.
Слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства.
Частиною 3 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
Згідно з частиною 2 статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.
Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.
Згідно з абзацем 6 частини 1 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2022 у справі №904/6535/20 затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс», юридичну особу ТОВ «Лада Фінанс» ліквідовано, провадження у справі про банкрутство закрито.
У вказаній Довіреності від 22.11.2021 року також зазначено, що нотаріусом роз`яснено вимоги статей 237-241, 247-250 Цивільного кодексу України, а представник Довірителя свідчить, що дана довіреність видається ним відповідно до його вільного волевиявлення у відповідності до статті 240 ЦК України, що відповідає його внутрішній волі, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску і не носить характеру фіктивного або удаваного правочину.
Арбітражний керуючий Шевченко В.Є. в позовній заяві та відповіді на відзив, а також в наданих на перевірку поясненнях зазначав, що не був учасником Договору міни земельних ділянок від 16.12.2021 ні як ліквідатор ТОВ «Лада Фінанс», ні як фізична особа, в якості арбітражного керуючого, під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» не приймав прямої або опосередкованої участі в укладені Договору міни земельних ділянок від 16.12.2021 року, та наголошував на тому, що він не має і не може мати листа/повідомлення ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» арбітражного керуючого Шевченка В.Є. про передання згідно довіреності від 22.11.2021 №652 своїх повноважень іншій особі - ОСОБА_6 , та надання ОСОБА_1 необхідних відомостей про особу, якій передані ці повноваження, оскільки такий документ не складався.
Також арбітражний керуючий Шевченко В. Є. стверджував комісії з перевірки та зазначає в позовній заяві та відповіді на відзив, що видача довіреності ТОВ «Лада Фінанс» від 22.11.2021 фізичній особі Шаповалову О.С. представляти інтереси ОСОБА_1 не є діяльністю арбітражного керуючого Шевченка В.Є., зазначена довіреність була видана з метою завершити некомерційні операції юридичної особи ТОВ «Ладан Фінанс» в ліквідаційній процедурі. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в особі представника Шаповалова О.С. було укладено Договір міни земельних ділянок від 16.12.2021, зазначений договір у арбітражного керуючого Шевченко В.Є. відсутній, оскільки ні ТОВ «Лада Фінанс» ні арбітражний керуючий Шевченко В.Є. не є стороною цього правочину.
Проте, відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Згідно з частинами 1-3 статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.
Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні.
Правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
Таким чином, невиконання арбітражним керуючим вимог зазначеного вище чинного законодавства є порушенням вимог пункту 1 частини 2 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої арбітражний керуючий зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства, частини 3 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), частини 2 статті 240 Цивільного кодексу України в частині неповідомлення ліквідатором ТОВ «Лада Фінанс» арбітражним керуючим Шевченком В.Є., який діяв на підставі довіреності від 13.03.2015 №9747, Гайдара В.П. про передання згідно довіреності від 22.11.2021 №9652 своїх повноважень діяти від імені ОСОБА_1 іншій особі - Шаповалову О.С., та ненадання Гайдару В.П. необхідних відомостей про особу, якій передані ці повноваження.
В розумінні арбітражного керуючого Шевченка В.Є. Міжрегіональним управлінням помилково ототожнено права та обов`язки арбітражного керуючого Шевченко В.Є. як ліквідатора ТОВ «Лада Фінанс» з правами та обов`язками безпосередньо ТОВ «Лада Фінанс», а тому видачу Довіреності від 22.11.2021 він не вважає діяльністю арбітражного керуючого.
Також в Довіреності від 22.11.2021 прописано, що нотаріусом роз`яснено вимоги статей 237-241, 247-250 Цивільного кодексу України, а представник Довірителя свідчить, що дана довіреність видається ним відповідно до його вільного волевиявлення у відповідності до статті 240 Цивільного кодексу України, що відповідає його внутрішній волі, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску у не носить характеру фіктивного або удаваного правочину.
Отже, необґрунтованими та безпідставними є також доводи позивача, що на нього, як на ліквідатора ТОВ «ЛАДА ФІНАНС» у спеціальній процедурі банкрутства не поширюються вимоги Цивільного кодексу України, оскільки Довіреність від 22.11.2021 була видана ним на підставі Постанови Господарського суду Дніпропетровської області 20.04.2021 по справі №904/6535/20, як ліквідатором ТОВ «ЛАДА ФІНАНС», а підписуючи довіреність, позивач підтвердив, що нотаріусом роз`яснено вимоги статей 237-241, 247-250 Цивільного кодексу України та засвідчив, що дана довіреність видається ним відповідно до його вільного волевиявлення у відповідності до статті 240 Цивільного кодексу України, тобто підтвердив свою обізнаність щодо розповсюдження на нього приписів цивільного законодавства, зокрема статті 240 Цивільного кодексу України.
Слід зазначити, що контролюючий орган не позбавлений права перевіряти арбітажного керуючого Шевченка В.Є. на предмет дотримання ним норм Цивільного законодавства, які нерозривно пов`язані з вчиненням ним дій в процедурі банкрутства як ліквідатора, адже норми статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (повноваження ліквідатора) не мають вичерпний перелік обов`язків ліквідатора та не можуть передбачати всі ситуації, які виникають в процедурі банкрутства.
Відповідно до статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 21 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражні керуючі несуть за свої дії та бездіяльність цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.
Враховуючи те, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти порушення позивачем вимог пункту 1 частини 2, частини 3 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, частини 2 статті 240 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що дії Міжрегіонального управління щодо винесення Припису про недопущення повторних порушень від 13.10.2025 № 20-П та сам Припис є правомірними.
З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини протиправності дій Міністерства юстиції України по призначенню перевірки арбітражного керуючого Шевченко В.Є. на підставі заяви від 11.08.2025 року №б/н та протиправності дій Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по оформленню перевірки арбітражного керуючого Шевченка В.Є. у вигляді складання Довідки №47-Д від 01.10.2025 року, Акту №47-А від 10.10.2025 року та Припису №20-П від 13.10.2025 року, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених обставин та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволення позовної заяви слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з розглядом цієї справи відсутні, отже розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса