Справа № 260/3867/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2026 року

м. Київ

справа № 260/3867/24

адміністративне провадження № К/990/6181/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №260/3867/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби у Збройних Силах України за сімейними обставинами;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення (наказ) про звільнення з військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 згідно абз. 7 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи (хворим дідусем), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії та лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача військову частину НОМЕР_2 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі абзацу 7 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 направити рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 09.02.2024 разом з додатками до військової частини НОМЕР_2 для розгляду та прийняття рішення по суті з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_2 задоволено, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 скасовано та ухвалено постанову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, 04.02.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк А.Л., направив кур`єрською службою Inter-Express касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23.02.2026 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків шляхом надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням підстав для поновлення строку, підтверджених відповідними доказами; 2) скарги в новій редакції та її копій відповідно до кількості учасників справи, у якій навести належні обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у взаємозв`язку із належним обґрунтуванням підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 цього Кодексу.

03.03.2026 до Верховного Суду від скаржника надійшли касаційна скарга у новій редакції та заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Указана заява про поновлення строку на касаційне оскарження мотивована тим, що копію повного тексту постанови скаржник отримав поштовим відправленням АТ "Укрпошта" з ідентифікатором R21; відповідно до трекінгу відправлення - отримано дідусем ОСОБА_1 за адресою проживання 03.01.2026 (субота). Касаційну скаргу було направлено до Верховного Суду 04.02.2026. На переконання скаржника пропуск строку є незначним і зумовлений об`єктивними обставинами, пов`язаними з отриманням копії судового рішення, необхідністю підготовки касаційної скарги з урахуванням касаційних "фільтрів" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та особливим статусом скаржника як військовослужбовця (обмежені можливості комунікації та організації підготовки процесуальних документів).

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, вирішуючи заяву скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Скаржником на підтвердження доводів заяви про поновлення строку на касаційне оскарження надано копію конверту суду апеляційної інстанції зі штрихкодовим ідентифікатором АТ "Укрпошта" №R21.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором АТ "Укрпошта" №R21 указане поштове відправлення вручено одержувачу 03.01.2026 (субота).

Відповідно до положень пункту 3 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З огляду на викладене, Верховний Суд звертає увагу на те, що процесуальним законом чітко визначено момент початку відліку строку оскарження судового рішення, ухваленого без повідомлення (виклику) учасників справи, а саме, день складення його повного тексту, або ж день вручення скаржнику копії такого судового рішення (останнє може застосовуватись як підстава для поновлення такого строку оскарження). При цьому датою вручення рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним у пункті 4 мотивувальної частини рішення від 19.05.2004 у справі №11-рп/2004, термін «дні», якщо він уживається у правових актах без застережень, означає лише календарні дні, а якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то днем його закінчення є наступний робочий день.

Тобто початок перебігу процесуального строку не обумовлений його відкладенням у випадку припадання на вихідний, святковий чи інший неробочий день.

Отже, перебіг процесуального строку на подання касаційної скарги почався 04.01.2026 (наступний день після вручення копії постанови) й закінчився 02.02.2026.

Натомість, касаційну скаргу подано до Верховного Суду шляхом її направлення кур`єрською службою Inter-Express 04.02.2026.

Покликання скаржника на його особливий статус як військовослужбовця саме по собі не може бути визнане поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник не пов`язує указаний факт із об`єктивною неможливістю звернутися із цією касаційною скаргою до 02.02.2026.

Таким чином, зазначені скаржником у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, позаяк такі не містять ознак наявності перепони у вчиненні процесуальної дії протягом визначеного законодавством строку.

Додатково Верховний Суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Так, частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Отже, скаржник не навів обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

За наведених обставин суд не вбачає підстав для визнання, викладених позивачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження, вказані ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Федорюк Анатолій Леонідович, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №260/3867/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук А.Г. Загороднюк