Справа № 120/6959/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 березня 2026 р. Справа № 120/6959/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо зменшення під час виготовлення оновленої довідки №4701-6312-09/47-17 від 27.08.2024 відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби з 50 % до 32 % та премії з 106 % до 10 %.

Ухвалою від 02.06.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

03.06.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі.

05.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Свої заперечення мотивує тим, що Головне управління діяло в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України № 2262-ХІІ, Порядку № 45, Постанови КМУ № 704 та наказу ДСНС № НС-35 від 13.01.2023. При підготовці довідки про розмір грошового забезпечення позивача враховувалися лише ті складові, які були фактично встановлені і виплачувались у відповідний період, що підтверджується бухгалтерськими документами.

Відповідач також звертає увагу на те, що рішення Верховного Суду у зразковій справі № 380/19324/23 не підлягає застосуванню при вирішенні цього спору, оскільки позивач не є військовослужбовцем Збройних Сил України, а ГУ ДСНС не є суб`єктом, до повноважень якого належить видача довідок у контексті цієї справи.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 16.03.2026 клопотання відповідача про закриття провадження залишено без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-XII.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 по справі №120/6466/24 відповідач виготовив та надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку від 27.08.2024 № 47 01-6312-09/47-17 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023. Разом з тим позивач не погоджується з визначеними у такій довідці складовими грошового забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( далі -Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, та перерахунку призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови та порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, а також визначено вичерпний перелік та структуру додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 Постанови № 704 Уряд надав право керівникам державних органів (зокрема, Міністру оборони України) у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Системний аналіз пункту 5 Постанови № 704 свідчить про те, що Кабінет Міністрів України не визначив конкретних, сталих та фіксованих розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії для військовослужбовців. Натомість, Уряд встановив лише їх гарантовані нормативні межі: для надбавки за особливості проходження служби максимальну межу ("до 100 відсотків"), а для премії мінімальну базу ("не менш як 10 відсотків").

Право визначати конкретний відсотковий розмір цих додаткових виплат у поточному році делеговано Міністру оборони України, який приймає відповідні організаційно-розпорядчі рішення виключно виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого у Державному бюджеті на відповідний рік.

Суд зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, є виключно рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій.

Оцінюючи доводи позивача щодо необхідності безумовного застосування при оформленні довідки відсоткових показників додаткових видів грошового забезпечення (зокрема премії на рівні 106% та надбавки за особливості проходження служби 32%), визначених телеграмами та дорученнями Міністра оборони України на 2023 рік, суд зазначає таке.

У період з 2018 по 2023 роки Міністерству оборони України виділялися бюджетні асигнування для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, виходячи з розрахунку посадових окладів, визначених на базі прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (1762,00 грн).

Оскільки базові посадові оклади діючих військовослужбовців у цей період Урядом нормативно не підвищувались, Міністр оборони України щороку видавав телеграми (окремі доручення), якими встановлював високі відсотки премій та надбавок з метою компенсації «заморожених» окладів та забезпечення належного загального рівня доходів військовослужбовців. Тобто, ці високі відсоткові ставки були математично розраховані та застосовувалися Міністерством оборони України виключно до «старої» бази окладів (2018 року) в межах затвердженого фонду оплати праці.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач, як особа, яка за рішенням суду вже отримала право на обчислення базових окладів із нового, значно вищого прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023 (2684,00 грн), вимагає перенести на цю нову розрахункову базу ще й ті високі відсотки премій та надбавок, які застосовувалися діючим військовослужбовцям до бази 1762,00 грн.

Вирішуючи вказане питання, суд враховує актуальну на час розгляду даної справи обов`язкову для застосування правову позицію судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24.

У зазначеній постанові Верховний Суд розмежував правову природу встановлення базової розрахункової величини (прожиткового мінімуму) на рівні закону та правову природу встановлення відсоткових надбавок і премій відомчими телеграмами Міністра оборони.

Верховний Суд чітко наголосив, що телеграми та окремі доручення Міністра оборони України щодо встановлення надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії у відповідних відсотках на поточний рік є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсій.

Як зазначено у пунктах 69-72 постанови Верховного Суду від 17.02.2026 у справі №520/5814/24: «Вказаний документ Міністра оборони України не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. (...) Встановлені зазначеними наказами премії не можуть стосуватися колишніх військовослужбовців».

Суд акцентує увагу на тому, що застосування високих відсоткових показників (встановлених Міністром оборони України телеграмами для діючих військовослужбовців виходячи з фінансових можливостей бюджету на базі окладів 2018 року) до нових (збільшених) розмірів посадових окладів пенсіонерів, розрахованих із прожиткового мінімуму 2023 року, призводить до формування штучного, гіпотетичного розміру грошового забезпечення. Такий сукупний розмір грошового забезпечення фактично ніколи не встановлювався Кабінетом Міністрів України та ніколи не виплачувався жодному діючому військовослужбовцю.

Такий підхід прямо порушує принцип рівності та саму правову суть інституту перерахунку пенсії, яка полягає виключно у приведенні розміру пенсії колишнього військовослужбовця у відповідність до реального грошового забезпечення діючих військовослужбовців, а не у створенні для пенсіонерів кращих умов фінансового забезпечення порівняно з тими особами, які несуть службу на даний час.

Оскільки Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правових рішень про одночасне збільшення і базової розрахункової величини (до рівня 2023 року), і відсотків додаткових видів грошового забезпечення (до рівнів 50% та 106%), вимоги позивача про поєднання цих двох несумісних показників в одній довідці позбавлені правового підґрунтя.

Таким чином, суд констатує, що відповідач, складаючи спірну довідку №4701-6312-09/47-17 від 27.08.2024 з розрахунковою базою у розмірі 2684,00 грн, діяв правомірно та в межах повноважень. Обчислення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії здійснено відповідачем у межах гарантованих Постановою КМУ № 704 значень (зокрема, премії не менше 10%), оскільки законні підстави для механічного перенесення високих відсотків із тимчасових відомчих телеграм Міноборони на нову розрахункову базу відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не довела протиправності дій відповідача при складанні оскаржуваної довідки, тоді як відповідач належними доказами та посиланнями на сталу практику Верховного Суду підтвердив правомірність своєї позиції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області щодо оформлення довідки у зазначених у ній розмірах є законними, обґрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Порушень майнових прав позивача у межах спірних правовідносин судом не встановлено, у зв`язку з чим позовні вимоги визнаються необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 11, м. Вінниця, 21000, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна