Справа № 480/1478/26
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 березня 2026 року Справа № 480/1478/26

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шаповал М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

В Сумський окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення заборгованості.

Так, позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 08.11.2022 № 59001/479504/771/32 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) з 01 жовтня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) заборгованість по щомісячним страховим виплатам в сумі 339731,49 грн, що утворилась за період з 01 жовтня 2022 року по 30 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам з 01 жовтня 2022 по 30.04.2025, яка утворилась за період її несплати у повному обсязі.

Тобто, фактично спірні правовідносини виникли у жовтні 2022 року.

При цьому представник позивача з даною позовною заявою звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" лише 06.03.2026, тобто із порушенням встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

У позовній заяві щодо строку звернення до суду із даним позовом представник позивача зазначає, про те, 11.01.2022 позивач, будучи вже довгий час внутрішньо-переміщеною особою дуже похилого віку, який проживав вже деякий час в Сумах (місто, яке межує з кордоном росії), та розуміючи реальні ризики для свого життя та здоров`я у зв`язку з щодня наростаючою загрозою повномасштабного вторгнення росії на територію України, виїхав закордон задля своєї безпеки. Оскільки загроза повномасштабного збройного нападу росії на Україну стала реальністю, позивач зміг повернутись до України лише в 2025 році.

Так, для вирішення питання щодо поновлення виплат, позивач 11.07.2025 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виплату заборгованості по соціальним виплатам з дати припинення їх виплат (01.10.2022) по дату поновлення (30.04.2025), проте рішення щодо вказаного питання ще не прийнято, що зазначено у письмовій відповіді, та заборгованість станом на день подання позову не виплачена. Навіть під час прямого звернення позивача до ГУ ПФУ постанову, на підставі якої було припинено виплати, так і не було видано, незважаючи на те, що позивач звернувся з питанням саме щодо заборгованості.

Відтак, позивача не було повідомлено про підстави для зупинення нарахування виплат.

У зв`язку із цим, позивач звернувся за юридичною допомогою. Для з`ясування підстав для припинення нарахування виплат, представником позивача адвокатом Сорокіною І.В. було направлено ряд адвокатських запитів та отримано наступні відповіді.

Відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.09.2025 № 2600-0202-9/161538 повідомлено, що з травня 2025 року ОСОБА_1 поновлені виплати на підставі його заяви від 07.05.2025. Також з даної відповіді вбачається, що електронна особова справа про страхові виплати ОСОБА_1 знаходиться в ГУ ПФУ в Сумській області.

У зв`язку із цим та для подальшого з`ясування ситуації, того ж дня було направлено адвокатський запит до ГУ ПФУ в Сумській області.

На адвокатський запит ГУ ПФУ в Сумській області листом від 01.10.2025 № 1800-0202-8/38952 підтвердило, що страхові виплати позивачу були припинені з 1 жовтня 2022 року згідно постанови Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 08.11.2022 № 59001/479504/771/32 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 1.12 Порядку № 11. До відповіді надано повідомлення Міністерства фінансів України про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даних, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат" відносно позивача, в якому зазначено, що за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України, особа, яка претендує на виплату проживає за кордоном зазначено, що позивач 11.01.2022 о 19:25 год. перетнув пункт перетину "Мілове" шляхом використання закордонного паспорту серії НОМЕР_2 .

Також, для з`ясування інформації щодо загальної суми заборгованості по невиплаченим страховим виплатам, було подано ще один адвокатський запит. Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.01.2026 № 2600-0202-8/12733, загальна сума заборгованості по страховим виплатам за період з жовтня 2022 року по квітень 2025 року складає 339 731,49 грн.

Відтак, навіть враховуючи звернення позивача двічі до відділення ПФУ (травень та липень 2025 року) щодо вирішення ситуації з припиненими виплатами, Пенсійний фонд України повідомив позивача про причини та підстави припинення виплат лише шляхом надання відповіді на адвокатський запит разом з копією постанови в жовтні 2025 року. Тобто, лише в жовтні 2025 року позивачу було надано постанову Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 08.11.2022 № 59001/479504/771/32, яка власне і стала підставою для припинення виплат. Саме після ознайомлення з нею позивач дізнався про обставини справи, причини для її прийняття, що і спричинило негативні наслідки.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Суд зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Про факт припинення нарахування та виплату позивачу щомісячної страхової виплати з 01.10.2022 останньому не могло не бути відомо принаймні з листопада 2022 року, тобто з моменту отримання щомісячної страхової виплати .

В свою чергу доказів вчинення будь-яких дій до 2025 року з метою з`ясування розміру припинення нарахування та виплату страхової виплати позивачем не надано.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладено, зокрема у постановах від 21.02.2024 у справі № 240/27663/23, від 08.08.2024 по справі № 460/19702/23.

А відтак суд зазначає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даною позовною заявою в частині позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свій позов.

З позовної заяви вбачається, що позивач - ОСОБА_1 , між іншим, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 08.11.2022 № 59001/479504/771/32 про припинення страхових виплат з 01 жовтня 2022 року.

Однак, відповідачами по справі зазначено ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ в м. Києві.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та уточнену позовну заяву, в якій визначити правовий статус Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України або уточнити позовні вимоги по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Шаповал