Справа № 240/6756/25
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Житомир

справа № 240/6756/25

категорія 113050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради про визнання протиправною та скасування довідки,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним, скасувати довідку Обласної МСЕК №2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №099378 від 23.10.2024;

- зобов`язати експертну комісію Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради () провести повторний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти нову постанову відповідно до чинного законодавства України за результатами проходження повного медичного обстеження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2023 позивач отримав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, акубаротравму; вогнепальне поранення м`яких тканин поперекової ділянки справа, правого плеча, обох сідниць за обставин безпосередньої участі у бойових діях.

23.10.2024 відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, було встановлено, що втрата професійної працездатності позивача складає 25%, та травма, поранення, так, пов`язані з проходженням військової служби. Не погоджуючись із встановленим ступенем втрати працездатності у розмірі 25% та невстановленням йому відповідної групи інвалідності, вважаючи, що комісією в повній мірі не досліджено медичну документацію, не опитано з приводу стану здоров`я та не проведено необхідних обстежень в повній мірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження, не надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.03.2025 №4932, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , позивач 07.03.2023 одержав: мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, акубаротравму, вогнепальне поранення м"яких тканин поперекової ділянки справа, правого плеча, обох сідниць, за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 зазнав поранення в результаті ворожого артилерійського обстрілу.

Відповідно до листка огляду та консультацій спеціалістами, проведено медичний огляд позивача. Зокрема, позивач був оглянутий хірургом, отоларингологом, травматологом, неврологом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом. Зокрема, відмітка про огляд позивача хірургом та отоларингологом містить відмітку про відсутність у позивача скарг.

30.07.2024 Військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 за результатами проведеного позивачу медичного огляду складено довідку, відповідно до якої: Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв"язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F07.8 Органічний розлад особистості змішаного генезу з емоційно-вольовою нестійкістю. М42 Обмежений остеохондроз, деформуючий спондильоз грудного відділу хребта з больовим синдромом без порушення функцій. І34 Міокардіофіброз. Помірна недостаність стулок мітрального клапану з регургітацією другого ступеню. Помірна недостатність стулок трикуспідального клапану з регургітацією другого ступеню. К73 Хронічний криптогенний гепатит з незначним порушенням функції.

Зазначено, що захворювання, ТАК, пов"язані з проходженням військової служби.

Вказано: Т92.1 Наслідки вибухового поранення (07.03.2023), вогнепального осколкового поранення правої верхньої кінцівки з вогнепальним переломом ліктьового та вінцевого відростків ліктьової кістки, лікованого консервативно, у вигляді консолідованого перелому ліктьового та вінцевого відростків ліктьової кістки з формуванням післятравматичного остеоартрозу правого ліктьового суглобу ІІ ст., стійкої комбінованої контрактури правого ліктьового суглобу з незначним порушенням функції. Т90 Наслідки вибухової травми (19.03.2023), акубаротравми без пошкодження барабанних перетинок у вигляд суб"єктивного шуму Т92.1 Наслідки закритої травми лівого плечового суглоба (13.12.2023), травматичного вивиху голівки лівої плечової кістки з переломом великого горбика у вигляді консолідованого перелому великого горбика, післятравматичного остеоартозу лівого плечового суглобу І ст., стійкої комбінованої контрактури лівого плечового суглобу з помірним порушенням функції. (Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма, поранення тяжкого ступеню).

Травми, поранення, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Довідки про обставини травми, поранення не надані.

Q21.1 Вроджена вада серця: функціонуюче відкрите овальне вікно мінімальних розмірів. Захворювання, НІ, не пов"язане з проходженням військової служби.

Також у вказаній довідці зазначено, що на підставі статей 14-б, 38-б, 61-б графи ІІ Розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВН3, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв"язку, оперативного забезпечення, охорони.

01.08.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 видано направлення №1781/3808 для визначення ступеню інвалідності (втрати працездатності у % відношенні), отриманні страхової суми за обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

23.10.2024 Обласною МСЕК №2 на підставі акту огляду МСЕК №1473/6 ОСОБА_1 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №099378, у якій вказаний ступінь втрати професійної працездатності позивача 25%, зазначено, що причиною втрати професійної працездатності є травма, поранення, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Позивач, не погоджуючись із встановленим відсотком втрати професійної працездатності та із невстановленням йому групи інвалідності, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина 7 статті 1 Закону №2232-XII).

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

В силу вимог частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №402) визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення №402 основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 глави 1 розділу I Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

В силу вимог підпункту 2.6.1 пункту 2.6 глави 1 розділу I Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК.

Тобто, лише вказані органи мають повноваження щодо визначення придатності за станом здоров`я до військової служби та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців. У свою чергу, суд не може підміняти орган у виконанні його дискреційних повноважень.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.04.2022 по справі №815/5707/16.

За приписами частин 1-3 статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я.

Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико-соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу "особа з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю" у разі виявлення мультидисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №1317), це Положення визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії).

Згідно із пунктом 3 Положення №1317 медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Пунктом 12 Положення №1317 передбачено, що причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі постанови військово-лікарської комісії, оформленої як довідка військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за формою, затвердженою Міноборони, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

За змістом пункту 26 Положення №1317 особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є:

загальне захворювання;

інвалідність з дитинства;

нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

професійне захворювання;

поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;

- одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;

- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період;

- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;

- пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- одержані внаслідок політичних репресій;

- пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);

поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;

захворювання:

- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

- пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Так, за змістом пункту 12 Положення №1317 причинний зв`язок інвалідності військовослужбовців встановлюється на підставі постанови ВЛК, оформленої як довідка ВЛК, свідоцтво про хворобу або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за формою, затвердженою Міноборони, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Матеріали справи свідчать, що під час складання довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії №12 ААА №099378 від 23.10.2024, на підставі акта огляду МСЕК №1473/6 від 23.10.2024, причина втрати позивачем професійної працездатності - травма, поранення, так, пов`язані з проходженням військової служби, дата встановлення страхового випадку 30.07.2024.

Відповідно до акту огляду МСЕК №1473/6 від 23.10.2024 документами, які були підставою для винесення експертного рішення зазначені: форма №088/о від 21.08.2024; довідка ВЛК В/ч НОМЕР_2 №1833 від 30.07.2024; стаціонарні виписки.

Надана на виконання вимог ухвали суду копія акту огляду МСЕК №1473/6 від 23.10.2024 містить відтиск печатки установи та підписи голови та членів МСЕК.

Отже, комісія, дослідивши медичну документацію позивача та листок медичного огляду та консультацій спеціалістами дійшла висновку про те, що наявна у позивача травма, поранення, наслідком яких є втрата професійної працездатності, ТАК, пов`язанні з проходженням військової служби.

Разом з тим, комісія у вказаній довідці зазначила, що ступінь втрати професійної працездатності становить у відсотках 25%.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати довідку Обласної МСЕК №2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №099378 від 23.10.2024 та зобов`язати експертну комісію Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради провести його повторний огляд та прийняти нову постанову відповідно до чинного законодавства України за результатами проходження повного медичного обстеження.

Водночас, у позовній заяві позивач, окрім незгоди із встановленим відсотком втрати професійної працездатності також зазначає про незгоду із невстановленням йому ІІІ групи інвалідності.

Тобто, наведене свідчить, що позивач в цілому не погоджується із висновком акту огляду МСЕК №1473/6 від 23.10.2024 на підставі якого була видана оскаржувана довідка серії 12 ААА №099378 від 23.10.2024.

З даного приводу суд звертає увагу, що вказаний акт не є предметом спору.

Суд також акцентує увагу на висновках Верховного Суду у постановах від 12.10.2021 у справі №280/4820/19, від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а, від 29.09.2018 у справі №817/820/16 та від 30.11.2020 в справі №200/14695/19-а, відповідно до яких при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що Комісією забезпечено дотримання процедури прийняття рішення МСЕК, проведено вивчення та аналіз наявних документів, поданих заявником, складено акт огляду МСЕК №1473/6 від 23.10.2024 та видана довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА №099378 від 23.10.2024.

Об`єктивних даних, які б засвідчували дефекти/вади/недоліки у реалізації Комісією повноважень під час складання вказаних документів, судом, з долучених до матеріалів справи доказів, не виявлено.

Доказів не врахування Комісією документів, наданих заявником та наявних медичних документів, матеріали справи не містять, як не містять доказів оскарження позивачем рішення МСЕК №2 до ДЗ Центральної МСЕК МОЗ України.

Стосовно незгоди позивача із встановленим МСЕК №2 у довідці серії 12 ААА №099378 від 23.10.2024 відсотком втрати професійної працездатності - 25%, а не інвалідності ІІІ групи, то надання оцінки діагнозу позивача виходить за межі повноважень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому позов не підлягає задоволенню.

З огляду на відмову у задоволенні позову та приписи статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради (вул.Червоного Хреста, 3, м.Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10014, ) про визнання протиправною та скасування довідки, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 12 березня 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко