Справа № 380/10960/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/10960/24 пров. № А/857/47131/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Носа С.П.;

суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення у справі № 380/10960/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя у І інстанції Сидор Н.Т.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року у справі №380/10960/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2024 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням суми індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, урахуванням проведених виплат. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні ОСОБА_1 з 01.03.2024 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.03.2024 призначити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

У жовтні 2025 року позивач подав до суду першої інстанції заяву, у якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі №380/10960/24 із зобов`язання з перерахунку та виплати пенсії на стягнення з боржника на свою користь суми заборгованості в розмірі 12 536,00 грн.

В обґрунтування заяви посилається на тривале невиконання судового рішення з боку ГУ ПФУ у Львівській області (далі боржник), а також на наявність виняткових обставин, а саме необхідності дороговартісного лікування члена сім`ї, що унеможливлює подальше очікування виплати заборгованості у загальному порядку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №380/10960/24 відмовлено.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. У апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести ухвалу про задоволення його заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у цій справі. Також просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по цій заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, вважаючи, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому, з підстав, викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи №380/10960/24 суд у межах спірних правовідносин не вирішував питання про виплату позивачу конкретних грошових сум. А тому, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми такої виплати (яка хоча і була розрахована відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення у цій справі, але безпосередньо судом не присуджувалася у конкретному розмірі), відбудеться зміна рішення по суті та вирішенням питання, яке не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

За таких умов заява позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду хибними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На думку апеляційного суду, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Відтак, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити у задоволенні відповідних вимог, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас при розгляді вказаного питання суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 6 цієї Конвенції, статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 року № 4094-ІХ, який набрав чинності 19.12.2024, внесені зміни до Розділу 4 Кодексу адміністративного судочинства України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».

Також, Законом № 4094-ІХ Кодекс адміністративного судочинства України доповнений статтями 382-1 - 382-3.

У зв`язку із змінами, що були внесені до ч.3 ст.378 КАС України, самостійною підставою для зміни і порядку виконання рішення суду визначено невиконання зі сторони суб`єкта владних повноважень судового рішення щодо пенсійних виплат протягом двомісячного строку.

Так, згідно з абз.2 ч.3 ст.378 КАС України, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті, самого судового рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується під час виконання судового рішення. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення дій боржником.

Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.

Згідно матеріалів справи № 380/10960/24 відповідно до рішення суду пенсійний орган провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 12 536,00 грн.

Суми донарахованої пенсії на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для Пенсійного фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.

Так, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо здійснення пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення цих виплат з суб`єкта владних повноважень.

Як вже вказувалось вище, на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, зокрема, здійснено нарахування заборгованості із нарахованої позивачу пенсії, що складає 12 536,00 грн.

Проте ця заборгованість до теперішнього часу позивачу не виплачена, тобто рішення окружного адміністративного суду залишається не виконаним в повному обсязі.

Причиною, яка ускладнює виконання рішення суду у справі є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії.

Отже, відсутність відповідного фінансування Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з боку розпорядника бюджетних коштів вищого рівня є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення у цій справі.

З огляду на тривале невиконання рішення суду у справі №380/10960/24 в частині виплати заборгованості з пенсії у загальному розмірі 12 536,00 грн; наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду (відсутність фінансування виплат державою), вчинення позивачем всіх можливих дій з метою виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача щодо зміни способу виконання рішення суду.

Є безпідставними доводи суду першої інстанції, що в даному випадку зміна способу виконання рішення з зобов`язання вчинити дії на стягнення сум заборгованості, - фактично змінює рішення суду у цій справі, оскільки з 19.12.2024, відповідно до змін, внесених до КАС України Законом №4094, норми КАС України імперативно встановлюють самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат в разі невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №380/10960/24 на підставі ч.3 ст.378 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.

Щодо заявленої апелянтом вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, то в задоволенні такої вимоги слід відмовити виходячи з наступного.

Частиною першою статті 382 КАС України установлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).

Так, з набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що позивачем не наведено достатніх аргументів, які б свідчили про те, що відповідач умисно ухиляється від виконання судового рішення, з огляду на що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення у справі № 380/10960/24 - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду 21 серпня 2024 року по справі №380/10960/24, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії в сумі 12 536 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.

В задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук