Справа № 500/5749/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5749/25

13 березня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, наказів та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через представника, - адвоката Нужду Світлану Федорівну, звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у відмові у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію";

визнати протиправним наказ та скасувати № 1668 від 08 вересня 2025 року про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 у справі №500/5749/25, позовні вимоги задоволено частково:

- Визнано протиправним і скасовано рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом №1/4283 від 08.09.2025, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу.

- Визнано протиправним та скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №1668 від 08 вересня 2025 року в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

- В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У КП "ДСС" відсутні відомості про подання сторонами у справі апеляційної скарги на вказане судове рішення у встановлені строки, у зв`язку з чим, рішення суду набрало законної сили 10.03.2026.

10.03.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про роз`яснення судового рішення, а саме: в частині правових наслідків скасування наказу №1668 від 08 вересня 2025 року про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що задовольняючи вимогу про скасування наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації суд виходив із забезпечення ефективного захисту прав позивача із усіма можливими наслідками прийняття такого рішення.

Зазначає, що станом на зараз ОСОБА_1 і далі проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Проте на переконання представника, проходження військової служби є безпосереднім наслідком від наказу про мобілізацію, а отже, ефективним захистом порушеного права ОСОБА_1 та повним його відновленням є припинення проходження військової служби, оскільки після скасування наказу про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 перестає бути у статусі мобілізованого.

Визначаючись щодо наведеного, суд виходить з наступного.

Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2019 у справі № 520/12022/17 зробила висновок, що у разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд у постановах від 05.02.2024 у справі №140/5638/23 та 02.12.2025 у справі № 560/17662/21.

Частиною 3 статті 254 КАС України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки рішення у даній справі було ухвалено у письмовому провадженні та у зв`язку з відсутністю необхідності розгляду питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, подана заява підлягає вирішенню в порядку письмового провадження.

Частиною 1, 2 ст. 254 КАС України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення та визначає, що таке роз`яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Метою роз`яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозумілості частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. А переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Механізм, визначений статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

При цьому, нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість роз`яснення рішення, в разі якщо судове рішення є незрозумілим, або відстрочення чи розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Таким чином, роз`яснення порядку виконання судового рішення положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачена.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Виходячи із системного тлумачення положень КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення, і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому роз`ясненню підлягає рішення, яким справу вирішено по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03.11.2025 по справі №420/32785/23.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст.254 КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 у справі №500/5749/25500/5749/25500/5749/25, визнано протиправними і скасовано індивідуальні акти що стосувались позивача:

- рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом №1/4283 від 08.09.2025, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу.

- наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №1668 від 08 вересня 2025 року в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Рішення суду набрало законної сили 10.03.2026.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2019 у справі № 520/12022/17 зробила висновок, що у разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд у постановах від 05.02.2024 у справі №140/5638/23 та 02.12.2025 у справі № 560/17662/21.

Таким чином, враховуючи набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, зазначені індивідуальні акти є таким, що не діють з моменту їх прийняття.

У зв`язку з цим, рішення суду від 06.02.2026 у справі №500/5749/25 вважається виконаним та не підлягає примусовому виконанню.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст.254 КАС України, рішення суду від 06.02.2026 у справі №500/5749/25 роз`ясненню не підлягає.

Крім цього, прийняте судом рішення у справі є зрозумілим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 , - адвоката Нужди Світлати Федорівни про роз`яснення рішення у справі №500/5749/25 задоволенню не підлягає.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Обґрунтовуючи заяву про роз`яснення судового рішення, представник позивача вказує, що проходження військової служби є безпосереднім наслідком від наказу про мобілізацію, а отже, ефективним захистом порушеного права ОСОБА_1 та повним його відновленням є припинення проходження військової служби, оскільки після скасування наказу про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 перестає бути у статусі мобілізованого.

Так, задовольняючи позовні вимоги позивача частково, суд вказував на те, що не зважаючи на те, що оскаржуваний наказ № 1668 від 08 вересня 2025 року про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 є актом індивідуальної дії, і станом на час вирішення справи вичерпав свою дію внаслідок мобілізації позивача, суд вважає за можливим задовольнити вказані вимоги в контексті сатисфакції порушеного права позивача, оскільки в ході розгляду даної справи судом встановлено протиправність дій відповідача, які полягають у прийнятті рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за фактичної наявності у позивача права на відстрочку згідно з п.2 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Тому суд прийшов до висновку, що оскільки у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні відстрочки, і позивач реалізував таке право шляхом подання заяви про надання відстрочки, відповідно, наказ про мобілізацію позивача є протиправним і підлягає скасуванню.

Поряд із цим, після видання скасованого наказу №1668 від 08.09.2025 виникли нові правовідносини із проходження ОСОБА_1 військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008. Позивач набув статусу військовослужбовця, надання яким відстрочки від призову не передбачено законодавством, оскільки відстрочка від призову надається лише військовозобов`язаним. У зв`язку з цим, суд відмовив у задоволенні вимог про зобов`язання надати позивачу відстрочку.

Предметом позовних вимог у даній справі не було звільнення позивача з військової служби, а військова частина де позивач проходить службу не входила до складу учасників справи, в тому числі як відповідач.

Таким чином, питання звільнення позивача з військової служби не розглядалось, не досліджувалось судом та, відповідно, рішення щодо цього не приймалось.

Враховуючи наведене, спір про звільнення позивача з військової служби може бути вирішено або добровільно, шляхом звернення позивача до військової частини із відповідним рапортом про звільнення, або судом, в тому числі у разі відмови у задоволенні такого рапорту та пред`явлення позивачем відповідного позову до військової частини де він перебуває на військовій службі.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , - адвоката Нужди Світлати Федорівни про роз`яснення рішення у справі №500/789/24.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 13 березня 2026 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.