Справа № 420/32606/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправнимита скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.08.2025 року № 28; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеський області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 06.08.2025 року з урахуванням заробітної плати за 60 місяців підряд відповідно довідки про заробітну плату від 18.09.2023 року № 21-184 зп, яка видана Офісом Генерального прокурора та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2023 року він отримує пенсію за віком. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії є протиправним і порушує його конституційне право на соціальний захист. Так, 06.08.2025 він звернувся із заявою про врахування заробітної плати за 60 місяців підряд до липня 2000 року, надавши довідку Офісу Генерального прокурора. Позивач наголошує, що згідно зі ст. 40 Закону №1058-IV, він має право на такий перерахунок за умови підтвердження довідки первинними документами, про що безпосередньо зазначено в самому документі. Довідка містить відомості про особові рахунки, підписана уповноваженими особами та завірена печаткою, що повністю відповідає вимогам Порядку №22-1. Позивач стверджує, що чинне законодавство не ставить право на перерахунок у залежність від фактичного проведення перевірки органом ПФУ, а відповідач не надав доказів невідповідності даних у довідці. Позивач посилається на практику Верховного Суду, яка підтверджує, що належним чином оформлена довідка є достатньою підставою для обчислення пенсії.

Ухвалою судді від 30.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.10.2025 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що згідно зі статтею 40 Закону № 1058-IV, обов`язковою умовою для врахування заробітку до 1 липня 2000 року є підтвердження наданої довідки первинними документами, такими як особові рахунки чи платіжні відомості. Оскільки така перевірка на момент прийняття рішення не була проведена або не підтвердила дані, ГУ ПФУ вважає свої дії правомірними. Стосовно вимоги про зобов`язання вчинити дії, ПФУ зауважує, що розрахунок стажу та заробітку є його виключною дискреційною компетенцією, а втручання суду в ці повноваження порушує принцип розподілу влади. Відповідач також стверджує, що суд не може підміняти собою державний орган, самостійно визначаючи розмір пенсії чи право на її перерахунок без відповідної адміністративної процедури.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач отримує пенсію за віком, що була призначена та обчислюється відповідно до загальних норм Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18 вересня 2023 року Офісом Генерального прокурора позивачу було видано довідку про заробітну плату № 21-184 зп, яка охоплює період роботи з січня 1994 року по вересень 1999 року.

У довідці міститься посилання на те, що її видано на підставі первинних документів, а саме особових рахунків за 1994-1998 роки, а на всі зазначені виплати було нараховано страхові внески.

06 серпня 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв у роботі за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Заява була зареєстрована в електронній системі ПФУ, після чого за принципом екстериторіальності (автоматичний випадковий розподіл між областями) розгляд документів було доручено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області.

13 серпня 2025 року ГУ ПФУ в Одеській області розглянуло заяву та прийняло рішення № 28 про відмову у перерахунку пенсії.

Підставою для відмови слугувало те, що надана довідка № 21-184 зп не підтверджена первинними документами, не зважаючи на наявність у самій довідці посилань на особові рахунки.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач, зважаючи на те, що при винесенні відмови ГУ ПФУ не надало доказів проведення будь-якої зустрічної перевірки в Офісі Генерального прокурора, у матеріалах справи відсутні акти перевірок або запити, які б спростовували достовірність відомостей, зазначених у довідці, або підтверджували відсутність первинних документів у роботодавця, звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з абзацом 1 пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

При зверненні до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати до 01 липня 2000 року обов`язковим є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Такий правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31.08.2022 у справі №280/8521/20 та від 17.05.2023 у справі №400/2297/19.

У довідці про заробітну плату від 18.09.2023 року № 21-184 зп, яка видана Офісом Генерального прокурора за період з січня 1994 по вересень 1999 року, наявні відомості про заробітну плату Позивача за вказаний, зазначено про її видачу на підставі особових рахунків за 1994-1998 роки, на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок). Довідка підписана керівником та головним бухгалтером, підписи засвідчені печаткою підприємства.

Наявна в матеріалах справи довідка містить відомості про заробіток позивача, що є необхідними для перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком, в довідці зазначено про її видачу на підставі, у тому числі особових рахунків, що відповідає пункту 2.1.0 Порядку 22-1.

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Схожих висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постановах від 17.03.2015 у справі №21-11а15, від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14 та Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 23.01.2020 у справі №711/6882/17, від 21.05.2020 у справі №711/10373/17, від 22.09.2020 у справі №361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі №404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі №202/9474/15-а та від 23.05.2022 у справі №377/734/16-а.

Під час розгляду справи позивачем не надано доказів встановлення, нарахування та виплати позивачу заробітної плати на підставі первинних документів, відомостей по заробітній платі у розмірах, вказаних у довідці про заробітну плату, на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії.

З іншого боку, ГУ ПФУ не надано доказів проведення будь-якої перевірки відомостей наданої позивачем довідки або документів, які б свідчили про невідповідність зазначеної у довідці інформації про розмір заробітної плати позивача даним особових рахунків, платіжних відомостей чи будь-яких інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, де працював позивач.

При цьому в довідці № 21-184 зп від 18.09.2023 вказано «не заперечуємо проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці».

Однак, відповідач обмежився лише констатацією відсутності підтвердження довідки первинними документами, при цьому не вчинив жодних активних дій, спрямованих на реалізацію своїх повноважень, передбачених ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV.

Зокрема, ГУ ПФУ в Одеській області не було ініційовано та не проведено перевірки обґрунтованості видачі довідки Офісом Генерального прокурора та достовірності поданих у ній відомостей, що є обов`язковим етапом у разі виникнення сумнівів щодо змісту наданих пенсіонером документів.

Суд наголошує, що проведення перерахунку пенсії приписами чинного законодавства не поставлено в безумовну залежність лише від факту надання пенсіонером разом із заявою копій первинних документів (особових рахунків тощо), оскільки обов`язок щодо перевірки легітимності таких даних покладено саме на органи Пенсійного фонду.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про невідповідність зазначеної у довідці № 21-184 зп інформації фактичним даним бухгалтерського обліку підприємства. Відтак, відмова у перерахунку пенсії лише з мотивів «непідтвердження первинними документами» без здійснення перевірки є передчасною, необґрунтованою та такою, що порушує право особи на належне пенсійне забезпечення.

Водночас, розглядаючи вимогу позивача про зобов`язання відповідача безпосередньо здійснити перерахунок пенсії, суд враховує положення КАС України щодо невтручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Так, оскільки остаточне визначення розміру пенсії та правомірності включення конкретних сум заробітку до розрахунку потребує перевірки та оцінки первинних документів, які наразі не були предметом дослідження органу ПФУ, суд не може підміняти собою адміністративний орган.

Таким чином, ефективним способом захисту порушеного права у даному випадку є скасування спірного рішення № 28 та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.08.2025 з урахуванням висновків суду.

При повторному розгляді відповідач зобов`язаний врахувати висновки суду, провести належну перевірку відомостей, зазначених у довідці Офісу Генерального прокурора № 21-184 зп від 18.09.2023, шляхом направлення відповідних запитів або звірки з первинними документами за місцем їх зберігання, та прийняти за результатами перевірки обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012; ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.08.2025 року № 28.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.08.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв у роботі за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк