Справа № 400/13826/25
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 р. № 400/13826/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЛК), АДРЕСА_2 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЛК) з вимогами, у яких просить суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене Протоколом № 79 від 25.11.2025;

- зобов`язати повторно розглянути заяву про надання відстрочки та оформити довідку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу, оскільки його батько загинув під час збройної агресії РФ проти України. До заяви були додані копії документів, які підтверджують зазначений факт, проте відповідачем відмовлено у наданні відстрочки від призову за мобілізацією.

Ухвалою суд від 25.12.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав відзив, заперечує проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач звернувся за відстрочкою у зв`язку із загибеллю вітчима ОСОБА_2 (1963 р.н.). Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть та поданими довідками органів місцевого самоврядування. Разом з тим, під час аналізу поданих матеріалів було встановлено: - вітчим не є кровним родичем позивача; - позивач є повнолітнім; - відсутні докази перебування позивача на утриманні вітчима; - не надано документів про спільне проживання як єдиним джерелом існування; - не доведено наявності особливих сімейних обставин. За результатами засідання Комісії (протокол №79 від 25.11.2025 р.) було прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки, як за відсутності визначених законом підстав.

Позивач надіслав відповідь на відзив. Підтримує позовні вимоги, зазначає, що загиблий ОСОБА_2 є його батьком, а не вітчимом, тому відповідач безпідставно відмовив у наданні відстрочки.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 21.11.2025 звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 4) ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви були додані копії документів, які підтверджують загибель близького родича.

Комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 з ухвалено рішення від 25.11.2025 № 79 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з відсутністю підстав.

Вважаючи відмову відповідача у наданні йому відстрочки протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-ХІІ) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 передбачено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ : документи, що підтверджують родинні зв`язки (у тому числі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України або посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни), витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, документи, які підтверджують факт загибелі (смерті) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (у тому числі сповіщення або копія акта службового розслідування, або витяг із наказу про виключення із списків особового складу (із зазначенням підстави).

Згідно з матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу, оскільки його батько загинув під час артобстрілу під час збройної агресії РФ проти України.

При наданні відстрочки під час призову за мобілізацією відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ визначальним є те, що призову на військову службу під час мобілізації не підлягають, зокрема чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з наданою позивачем довідкою Виконкому Широківської сільської ради від 08.09.2022 № 475 судом встановлено, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок ворожого артобстрілу за місцем проживання під час збройної агресії РФ проти України.

Отже, на момент смерті батько позивача не загинув, не пропав безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях

За таких обставин, підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно із п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ немає.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЛК) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відмовити.

2Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13.03.2026.

Суддя Н.О. Бульба