Справа № 200/4062/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

16 березня 2026 року Справа №200/4062/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 200/4062/25 за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, )

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволений повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 та 01.03.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024, на коефіцієнт збільшення у розмірі1.115 з 01.03.2025.

9 лютого 2026 року позивачем до суду надано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі № 200/4062/25, в якій позивач просить суд прийняти заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі № 200/4062/25 до розгляду; встановити судовий контроль шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі № 200/4062/25, яке набуло законної сили 09.10.2025 року.

Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 200/4062/25 задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 200/4062/25 до 12 березня 2026 року.

10 березня 2026 року від відповідача надійшов звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 200/4062/25.

12 березня 2026 року від позивача надійшли заперечення, в яких позивач просить суд звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі № 200/4062/25, яке набуло законної сили 09.10.2025 року, відхилити як такий що не підтверджує повного виконання. Встановити відповідачу новий термін для подання звіту про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі №200/4062/25, яке набуло законної сили 09.10.2025 року. Розглянути питання про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області штрафу за невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі № 200/4062/25, яке набуло законної сили 09.10.2025 року, відповідно до ст. 382 КАС України.

Щодо клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд звіту за участю його представника, суд зазначає наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області. У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

З огляду на викладене, через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду внаслідок широкомасштабної військової агресії російської федерації, суд не вбачає підстав для розгляду звіту за участю сторін.

Разом із цим суд зауважує, що клопотання про розгляд звіту за участю представника не обґрунтовано, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не наведено жодної підстави, яка б зумовила здійснення розгляду звіту за участю сторін.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд звіту за участю представника та вважає за можливе розглянути звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в порядку письмового провадження.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

У поданому суду звіті відповідач зазначає, що на виконання рішення суду проведено нарахування ОСОБА_1 індексації пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року (з урахуванням вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 з 01 лютого 2025 року (з урахуванням вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»).

В січні 2026 року переглянуто виконання рішення суду, а саме виключено встановлені за попереднім розрахунком обмеження в індексації з 01 березня 2024 року в розмірі 3 гривні 48 копійок та з 01 березня 2025 року в розмірі 845 гривень 02 копійки.

Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення за період з 01 березня 2024 року по 30 листопада 2025 року склала 50426 гривень 01 копійка.

Станом на теперішній час виплата пенсії здійснюється наступним чином:

- щомісячна сума виплати 22268,01 грн (розмір пенсії визначений з урахуванням положень нормативно-правових актів) проводиться шляхом включення до основної відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» (дата виплати - 07 число);

- щомісячна сума різниці між розміром пенсії перерахованої на виконання рішення суду та розміром щомісячної виплати 1936,09 грн (24204,10 грн 22268,01 грн) проводиться шляхом включення до додаткової відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на рахунок в АТ КБ «Приватбанк» в межах бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат згідно з Порядком №821 у відповідному виплатному періоді.

Загальна сума облікованих в Головному управлінні коштів, нарахованих на виконання рішення суду складає 63657,35 грн, з яких: 1. Заборгованості по перерахунку за рішенням суду в сумі 50426,01 грн за період з 01 березня 2024 року по 30 листопада 2025 року. 2. Щомісячної суми різниці між розміром пенсії перерахованої на виконання судового рішення та розміром щомісячної виплати за період з 01 грудня 2025 року по 31 березня 2026 року 13231,34 грн (3598,25 грн за грудень 2025 року, по 3848,50 грн за січень та лютий 2026 року та 1 936,09 грн за березень 2026 року).

У грудні 2025 року ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 821 здійснено виплату заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, в межах виділених бюджетних призначень у загальній сумі 5413 гривень 15 копійок на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ КБ «Приватбанк».

В лютому 2026 року ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 821 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в розмірі 1103 гривні 00 копійок. Залишок заборгованості згідно рішення суду станом на 06 березня 2026 року складає 57141 гривня 20 копійок.

Відповідач у звіті зазначає, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2026 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2026 року №?127, передбачено видатки на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, що розподілені за джерелами їх виплати (фінансування) з урахуванням Постанови №821, на загальну суму 2,0 млрд грн. Видатки здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету та помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України. але не перевищують належну до виплати суму, що обліковується в переліку.

Відповідно до ст. 116 Бюджетного Кодексу України використання коштів без відповідних бюджетних асигнувань є порушенням бюджетного законодавства та нецільовим використанням бюджетних коштів. Нецільове використання бюджетних коштів, видання нормативно-правових або розпорядчих актів, які змінюють доходи і видатки бюджету всупереч встановленому законом порядку, а також примус посадових осіб суб`єкта владних повноважень до дій всупереч ст. 19 Конституції України передбачають кримінальну відповідальність, а також підпадають під дію Закону України «Про запобігання корупції». Вищеозначене пояснює правову неможливість державного органу/ керівника державного органу самостійно впливати на розподіл обсягів та цільового спрямування бюджетних асигнувань.

З метою забезпечення своєчасних розрахунків по боргових зобов`язаннях та виділення коштів на означені цілі Головним управлінням було спрямовано до Пенсійного фонду України звернення від 07 січня 2026 року №0500-0405-5/2226 з проханням виділити кошти на проведення розрахунків. Листом Пенсійного фонду України надіслано відповідь від 23 січня 2026 року №2800-030101-9/6060.

Суд наголошує, що рішення суду є невиконаним у повному обсязі. Отже, за наслідками розгляду поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області звіту та доданих до нього матеріалів, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо відмови у його прийнятті.

Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина 4 статті 382-3 КАС України).

Вирішуючи питання щодо застосування заходів процесуального примусу, суд зазначає таке.

Згідно зі статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 розділу II цього Порядку визначено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідно до п. 7 розділу II Порядку за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) (далі Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Пенсійного фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; (підпункт 2); організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства (підпункт 3); забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат (підпункт 4).

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (підпункт 4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 6).

Отже, з наведеного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат. Своєчасне та у повному обсязі фінансування таких виплат здійснює Пенсійний фонд України.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відсутність у цьому випадку таких підстав.

Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому, суд погоджується з позицією відповідача, що невиконання рішення суду в частині здійснення виплати пов`язане з об`єктивними причинами, які не залежать від волі відповідача, оскільки виділення коштів відбувається за відповідними бюджетними асигнуваннями з Пенсійного фонду України. Відповідач долучив до звіту документальні докази того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецької області з метою виконання рішення суду в частині виплати заборгованості здійснювався запит до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату заборгованості позивачу, проте такі кошти виділені не були.

Таким чином, аналізуючи причинно-наслідковий зв`язок невиконання в повному обсязі рішення суду, суд вважає відсутніми ознаки вини та умислу у діях відповідача та відповідно робить висновок про недоцільність застосування до нього штрафних санкцій.

Враховуючи те, що рішення суду у повному обсязі не виконано, суд вважає за необхідне встановити новий строк для надання звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Відповідно до частини 6 статті 382-1 КАС України, ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 382 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення по справі № 200/4062/25.

2. Звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від сплати штрафу.

3. Встановити новий строк відповідачу для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року в адміністративній справі 200/4062/25.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у строк до 16 червня 2026 року подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року в адміністративній справі 200/4062/25 за позовом ОСОБА_1 із наданням доказів на підтвердження наведеного у звіті, в тому числі розрахунку залишку заборгованості на день подання звіту.

5. Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Повний текст ухвали складений та підписаний 16 березня 2026 року.

Суддя С.В. Смагар