Справа № 640/19878/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" березня 2026 р. справа № 640/19878/21

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення № ВСЗ/2356 від 05.05.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 21.05.2021 та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 05.03.2019 року на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення № ВСЗ/2356 від 05.50.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 постановлено виправити допущену описку в резолютивній частині Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21 шляхом зазначення вірної дати довідки про грошове забезпечення "05.05.2021" замість невірної дати "05.50.2021".

За вказаним рішенням Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано 08.08.2025 виконавчий лист за № 640/19878/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 21.05.2021 та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 05.03.2019 року на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення № ВСЗ/2356 від 05.50.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 постановлено виправити допущену помилку у виконавчому листі № 640/19878/21, виданому 08.08.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом за рішенням суду від 23.06.2025 в адміністративній справі № 640/19878/21 шляхом зазначення вірної дати довідки про грошове забезпечення "05.05.2021" замість невірної дати "05.50.2021".

Судове рішення набрало законної сили 24 липня 2025 року.

12.12.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 640/19878/21 шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 640/19878/21 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати Івано-Франківському окружному адміністративному суду у тридцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21.

16.02.2026 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про невиконання рішення суду у справі № 640/19878/21. У своїй заяві позивач вказує на те, що рішення суду в даній справі фактично не виконано відповідачем, також вказує, що виплата пенсії до набрання законної сили рішенням суду та після набрання законної сили рішенням суду в даній справі здійснюється в однаковій сумі.

16.02.2026 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення суду в даній справі.

17.02.2026 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов звіт про виконання судового рішення у справі № 640/19878/21. У своєму звіті відповідач вказує, що ним на виконання рішення суду проведено всі необхідні нарахування пенсії позивача. Відповідач вказує, що нарахована сума заборгованості з виплати пенсії включена відповідачем до реєстру судових рішень, виплати за якими здійснюються за окремою бюджетною програмою. Крім того, відповідач посилається на затверджені фінансові плани на 2025 рік щодо фінансування Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та вказує на відсутність можливості додаткового залучення чи перерозподілу наявних коштів задля забезпечення виплати заборгованості з пенсії позивачу. Зважаючи на те, що відповідач не ухиляється від виконання рішення суду в даній справі, просить суд не застосовувати до відповідача штраф через невиконання рішення суду у справі № 640/19878/21 в повному розмірі.

19.02.2026 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів направлення звіту про виконання рішення суду в даній справі позивачу.

Враховуючи предмет спору, а також те, що адміністративна справа № 640/19878/21 була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду звіту про виконання судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Відповідно до частини 1 статті 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 382-2 КАС України, звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Відповідно до частини 3 статті 382-2 КАС України, до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

За приписами статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Відповідно до змісту частини 3 цієї статті, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина до Державного бюджету України.

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Розглядаючи питання про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, суд враховує, що виконання рішення суду у даній справі ускладнено з об`єктивних причин і відповідачем вжито належних заходів для виконання рішення суду від 23.06.2025 року, що, в свою чергу, є підставою для прийняття звіту відповідача.

Однак, вживання відповідачем наведених заходів станом на момент розгляду поданого звіту не призвело до виконання рішення суду у даній справі.

В силу приписів частини 11 статті 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 382-1 КАС України визначено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Відповідно до частини 3 статті 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що відповідно до змісту заяви позивача про встановлення судового контролю, підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду було те, що відповідачем не здійснювалось жодних дій направлених на виконання рішення суду.

Судом досліджено подані позивачем заяви та надані відповідачем документи до звіту про виконання рішення суду. У своїх заявах позивач вказує, що відповідачем проведено неналежний розрахунок пенсії, зокрема в частині періоду березень-грудень 2019 року та січень-лютий 2024, зважаючи на надані позивачу на його запит розрахунки.

Суд зазначає, що відповідачем до звіту про виконання рішення суду не долучено розрахунку суми доплати до пенсії, зокрема з щомісячною деталізацією сум нарахованої позивачу пенсії.

Таким чином, в суду відсутні підстави для визнання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21 виконаним в частині проведеного перерахунку пенсії, оскільки між сторонами існує спір щодо нарахованої позивачу пенсії. Доказів нарахування позивачу пенсії в належному розмірі відповідач суду не надав.

Суд зазначає, що із загальної суми заборгованості по виплаті пенсії неможливо встановити належність розміру нарахованої позивачу пенсії. Зважаючи на вищевикладене, відповідачу слід надати суду розрахунок пенсії позивача, здійсненого на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21 із поясненнями відповідача щодо розміру обчисленої ним пенсії у березні-грудні 2019 року та січні-лютому 2024.

З приводу доводів відповідача про проведення виплати пенсії позивачу в розмірі до виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Суд зазначає, що норми чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення визначають, що при проведенні перерахунку пенсії пенсіонеру, розмір перерахованої пенсії виплачується йому після проведення такого перерахунку.

Суд звертає увагу відповідача, що норми чинного законодавства не передбачають можливості продовження виплати пенсії після її перерахунку в розмірі, який існував до проведення такого перерахунку пенсії, оскільки, за таких обставин, не досягається мета проведення перерахунку пенсії.

Крім того, варто зазначити, що право особи на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18.

Таким чином, відповідачу слід забезпечити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 в розмірі, визначеному після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21. В протилежному випадку, дії відповідача порушуватимуть визначене рішенням суду право позивача на належний розмір пенсії. Суд звертає увагу відповідача, що у випадку продовження виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі, визначеному до набрання законної сили рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21, суд буде зобов`язаний реагувати на порушення прав позивача, в т.ч. шляхом постановлення окремої ухвали.

Щодо виконання рішення суду в частині виплати позивачу заборгованості за проведеним перерахунком пенсії, суд зазначає наступне.

До звіту про виконання рішення суду відповідач долучив докази включення заборгованості по перерахованій пенсії до реєстру судових рішень, виплати за якими здійснюються за окремими бюджетними програмами. Також відповідачем долучено до поданого звіту документи щодо доходів та видатків відповідача на 2025 рік.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже нараховані суми пенсії не виплачені позивачу у зв`язку з відсутністю бюджетного асигнування.

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 року у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 13.10.2021 року у справі № 360/4708/20 та від 13.10.2021 року у справі № 360/4705/20 неодноразово зазначав, що невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому суд звертає увагу на приписи статті 80 КАС України.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до частини 7 цієї статті, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

За змістом частини 8 цієї статті, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно із частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 373 КАС України установлено, що виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Таким чином, ухвала про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду є виконавчим документом.

Вимоги до виконавчого документа установлені статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються, зокрема:

повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків).

Ураховуючи те, що безпосередньо начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не є учасником справи, відомості щодо нього, які визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд з метою забезпечення своєчасного та об`єктивного розгляду питання про процесуальні наслідки неподання відповідачем звіту про виконання рішення суду у справі та наявність чи відсутність підстав для накладення штрафу, вважає за необхідне покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві обов`язок надати до суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" та актуальні на час подання відомості щодо керівника, відповідального за виконання рішення.

Враховуючи поданий звіт щодо виконання рішення суду від 23.06.2025 року у справі № 640-19878/21, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві вчиняються дії щодо його виконання, однак рішення суду від 23.06.2025 року залишається невиконаним в повному обсязі.

У зв`язку із цим, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту один місяць з дня отримання цієї ухвали суду, однак звільнити його від сплати штрафу.

На підставі наведеного, керуючись статтями 248, 256, 370, 382, 382-382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення від 23.06.2025 по справі № 640/19878/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати Івано-Франківському окружному адміністративному суду новий звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року у справі № 640/19878/21 протягом одного місяця з дня отримання цієї ухвали суду.

3.1. У задоволенні клопотання позивача про накладення на керівника відповідача штрафу за невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року у справі № 640/19878/21 відмовити.

3.2. Звільнити начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від сплати штрафу за невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року у справі № 640/19878/21.

3.3. Попередити начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що у випадку невиконання обов`язків покладених судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені статтею 149 КАС України.

3.4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати Івано-Франківському окружному адміністративному суду визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" та актуальні на час подання відомості щодо керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві разом з поданням нового звіту про виконання рішення суду в даній справі.

4.1. Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином засвідчені копії документів:

розрахунок пенсії позивача, здійсненого на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 640/19878/21 із щомісячною деталізацією сум нарахованої пенсії, а також пояснення відповідача щодо розміру обчисленої ним пенсії у березні-грудні 2019 року та січні-лютому 2024 з врахуванням аргументів позивача, викладених у заяві від 16.02.2026 та від 12.12.2025;

доказів виплати ОСОБА_1 пенсії у період з грудня 2025 року по березень 2026 року, а також щодо виплати у подальшому такої пенсії в розмірі, обчисленому на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року у справі № 640/19878/21, зокрема банківських, бухгалтерських та інших документів.

4.2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві витребувані судом документи надати суду в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії цієї ухвали (разом з поданням відзиву).

5.1. Інформувати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про те, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

5.2. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені КАС України.

6. Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має відповідати вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

7. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у разі невиконання рішення суду у цій справі або неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, надати суду відомості про керівника (особу, відповідальну за виконання рішення суду): прізвище, ім`я, по батькові, посада, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

8.1. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

8.2. Відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".

8.3. Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

9.1. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9.2. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

10. Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.