Справа № 760/1630/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/1630/21
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача - Файдюка В.В.

суддів - Мєзєнцева Є.І., Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Вдовіка Дмитра Васильовича про відвід судді-доповідача Файдюка В.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до головного інспектора з паркування Святошинського району Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-1, Головний інспектор з паркування) про скасування постанови від 22.12.2020 серії АС № у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КпАП України, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.10.2023 залучено до участі у справі Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості другого відповідача (далі - відповідач-2, Департамент).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із уваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Після усунення визначених в ухвалі від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про допит його в якості свідка, продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження з 17.03.2026.

На адресу суду апеляційної інстанції 11.03.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Файдюка В.В. Указана заява обґрунтована тим, що, на переконання позивача, суддя демонструє упередження ставлення до нього, оскільки, по-перше, ухвалою від 01.12.2025 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та позбавлено права на її оскарження, а також висловлено вимогу сплатити суму судового збору у більшому ніж визначено законом розмірі, по-друге, суддя не врахував обґрунтування щодо скрутного матеріального становище позивача як пенсіонера, по-третє, всупереч вимог ст. 251 КАС України суд не забезпечив направлення судових рішень на адресу позивача, по-четверте, судом направлялися матеріали на адресу відповідача засобами поштового зв`язку попри наявність у нього електронної адреси та електронного кабінету, по-п`яте, судом відмовлено у задоволенні клопотання про допит позивача в якості свідка.

Розглянувши подану заяву та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому судова колегія не переконана, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що суддя Файдюк В.В. проявляє особисту упередженість.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді.

Так, як було встановлено вище, в якості підстав для відводу судді-доповідача Вдовіко Д.В. фактично визначає свою незгоду з процесуальними діями та рішеннями суду, які полягають у постановленні ухвали від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору, відмови у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, незабезпечення направлення копій судових рішень на адресу позивача та направлення їх засобами поштового зв`язку відповідачу, а також відмови у допиті позивача в якості свідка.

Разом з тим, наведені доводи, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді з огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Проаналізувавши викладені у клопотанні міркування та наведені доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді-доповідача у цій справі, оскільки заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в його неупередженості, із змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

Натомість, мотиви позивача фактично свідчать про його незгоду з процесуальними рішеннями у справі №760/1630/21, що за правилами наведених вище статей 36, 37 КАС України не може бути підставою для відводу, та не свідчить про неупередженість або необ`єктивність судді.

Окрім цього суд апеляційної інстанції зауважує, що в ухвалі від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху (яка не може бути предметом касаційного оскарження в силу положень ч. 3 ст. 328 КАС України) суддя-доповідач, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, вказав, зокрема, на перелік документів, які необхідно подати скаржнику для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору. Те, що в указаній ухвалі було неправильно зазначено розмір належної до сплати суми судового збору, було у подальшому виправлено судом шляхом постановлення ухвали від 02.03.2026 про повернення позивачу суми надміру сплаченого судового збору у розмірі 227,40 грн.

Також колегія суддів зауважує, що як копія ухвали від 01.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху, так і копія ухвали від 12.12.2025 про відкриття апеляційного провадження у справі направлялися на адресу позивача АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку (а.с. 146-149, 184-186), однак в обох випадках поштові відправлення повернулися до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Щодо направлення копії ухвали від 12.12.2025 та копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідачем засобами поштового зв`язку колегія суддів зазначає, що копії указаних документів не були доставлені відповідачам до їх електронного кабінету з незалежних від суду причин, а відтак направлялися на їх адресу засобами поштового зв`язку.

Отже, на думку судової колегії, оскільки інших обставин, які б, на переконання Вдовіко Д.В., свідчили про упередженість або необ`єктивність судді-доповідача не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу судді від цієї справи, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід не може вважатися обґрунтованим.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

При цьому, за правилами ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Керуючись ст. ст. 38-40, 248, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим відвід судді-доповідачу Файдюку В.В. у цій справі.

Передати справу №760/1630/21 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді Є.І. Мєзєнцев

Ю.К. Черпак

Повний текст ухвали складений та підписаний 12 березня 2026 року.