Справа № 420/32587/25
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ до Одеської митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Одеської митниці №UA115 від 29.05.2025 на суму 15 646,27 грн.;

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Одеської митниці №UA116 від 29.05.2025 на суму 3 442,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Одеською митницею ані під час митного оформлення товарів, здійснення певних форм контролю та перевірок, ані під час проведення невиїзної документальної перевірки, не було виявлено та не вказано про сумнівність поданих до митної декларації документів та зазначених в МД відомостей про товар. Відповідачем не було вчинено інших дій з метою перевірки достовірності та правильності визначення країн походження товарів, заявлених до митного оформлення, не було й залучено до дослідження уповноважених спеціалістів та експертних установ. Такий спосіб проведення перевірки свідчить про поверхневість її результатів, перевірка не була проведена всебічно, повно та об`єктивно, не було забезпечено дотримання права суб`єкта господарювання, що перевірявся, надати свої пояснення, додаткові документи та відомості, які б підтверджували відсутність порушення з боку ТОВ АВТОФРАНЦ. Висновки, викладені в акті, не підтверджені належним чином, результати перевірки є помилковими, не відповідають дійсності, а перевірку було проведено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин, відомостей про товар та документів, що стосуються вказаних партій товару, у зв`язку з чим наявні обгрунтовані та законні підстави для скасування даного акту та складання довідки про відсутність порушення з боку ТОВ АВТОФРАНЦ.

Ухвалою від 29.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 20.10.2025 року у задоволенні заяви Одеської митниці про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що статус походження товарів, зазначених у деклараціях про походження № EX/63/2020 від 21.09.2020 та № EX/71/2020 від 16.10.2020 складених експортером E-MOTO Sp. z o.o. не підтверджено у відповідності до вимог Доповнення I до Конвенції, тобто до вказаних товарів не може бути застосований преференційний режим з застосуванням зменшеної ставки мита. Таким чином, перевіркою встановлено порушення частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 МКУ, підпункту (c) пункту 1 статті 15 Доповнення 1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, та неправомірне застосування режиму вільної торгівлі до товарів, оформлених за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, № UA209190/2020/032348 від 19.11.2020. За результатами перевірки встановлено, що до товарів офорлених за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, № UA209190/2020/032348 від 19.11.2020 визначені ставки ввізного мита згідно з Митним тарифом України без застосування преференційного режиму, які зазначені у додатку 1, який є невідємною частиною акту. За результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням отриманої інформації (документів) від уповноваженого органу Польщі, відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 Митного кодексу України під час перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг та підстав для звільнення від оподаткування встановлено неправомірне застосування режиму вільної торгівлі та застосування зменшеної ставки мита до товарів, оформлених за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, № UA209190/2020/032348 від 19.11.2020, в рамках Доповнення I до Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Встановлені порушення призвели до заниження ТОВ «АВТОФРАНЦ» () податкових зобов`язань по сплаті митних платежів за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, № UA209190/2020/032348 від 19.11.2020 на загальну суму 18 775,49 грн, (ввізного мита на суму 15 646,24 грн, податку на додану вартість на суму 3 129,25 грн). За результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням отриманої інформації (документів) від уповноваженого органу Польщі відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 МКУ під час перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг та підстав для звільнення від оподаткування встановлено факт неправомірного застосування режиму вільної торгівлі та застосування зменшеної ставки мита до товару, оформленого за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, №UA209190/2020/032348 від 19.11.2020, в рамках Доповнення 1 до Конвенції та Угоди. Встановлені порушення призвели до заниження ТОВ «АВТОФРАНЦ» податкових зобов`язань по сплаті митних платежів за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, № UA209190/2020/032348 від 19.11.2020. Одеська митниця під час прийняття податкових повідомлень рішень № UA115 від 29.05.2025р. та № UA116 від 29 05.2025р. діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «АВТОФРАНЦ».

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій вказано, що фактично, лист митниці Республіки Польща, на який посилається відповідач, не є спроможним доказом, цей документ не несе в собі підтвердження заявлених у відзиві доводів, зокрема тому, що з нього нічого неможливо зрозуміти ( не забезпечено офіційний переклад), а з урахуванням того, що зрозуміло не підтверджено, що документи, які підтверджують походження заявлених товарів, відсутні, або містять розбіжності, що автоматично свідчить про відсутність будь-якого порушення в частині підтвердження преференції.

Представником відповідача до суду надано заперечення, в яких відповідач зазначає, що оскільки діяння ТОВ «АВТОФРАНЦ» щодо застосування преференційного режиму під час ввезення спірного товару зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання, згідно податкових повідомлень рішень форми «Р» № UA115 від 29/05/2025 та № UA116 від 29/05/2025 на ТОВ «АВТОФРАНЦ» було накладено штраф у розмірі саме 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, так як не встановлено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені Позивачем умисно (що потягло б за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання). Одеська митниця наголошує, що відповідно до пункту 112.6 статті 112 ПКУ притягнення або звільнення особи від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення не звільняє її від виконання податкового обов`язку. Оскільки результати митного контролю, отримані після закінчення митного оформлення за МД від 24.09.2020 №UA209190/2020/025845, від 19.11.2020 №UA209190/2020/032348, свідчать про заниження ТОВ «АВТОФРАНЦ» податкових зобов`язань, вказаних у зазначеній МД, контролюючий орган самостійно визначив суму грошових зобов`язань відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України з урахуванням відомостей, отриманих від уповноваженого органу Польщі. При цьому, у відповіді уповноваженого органу Польщі, яка завізована відповідно до положень Додатку ІІІ а Конвенції та яку Одеська митниця отримала від Департаменту митних платежів, контролю митної вартості та митно -тарифного регулювання ЗЕД Держмитслужби засобами внутрішнього листування, чітко вказано про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення товару форми EUR.1 за результатами проведеної перевірки.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ АВТОФРАНЦ () є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС України в Одеській області.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 351 Митного кодексу України № 4495-VІ від 13 березня 2012 року (зі змінами, далі МКУ), наказом Одеської митниці № 196 від 13.03.2025, ОСОБА_1 , головним державним інспектором відділу здійснення контролю у невиїзному порядку управління проведення митного аудиту Одеської митниці, в.о. начальника відділу здійснення контролю Калабіною Людмилою, проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «АВТОФРАНЦ» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижок ставок ввізного мита при ввезені на митну територію України товарів за митними деклараціями №UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, №UA209190/2020/032348 від 19.11.2020.

Листом Одеської митниці № 7.10-2/19-01/13/4144 від 13.03.2025 ТОВ «АВТОФРАНЦ» направлено лист-повідомлення про проведення невиїзної документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За результатами проведення невиїзної документальної перевірки було складено Акт №26/25/7.10-19/37349208 від 14.04.2025 Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ () вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткуванняя, застосування знижених ставок ввізного мита при ввезенні на митну територію України товарів за митними деклараціями №UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, №UA209190/2020/032348 від 19.11.2020р., яким встановлено порушення ТОВ АВТОФРАНЦ:

1. ч.5 ст.280, ч.1 ст.281 МК України, п.п. (с) п.1 ст.15 Доповнення 1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, та неправомірне застосування режиму вільної торгівлі та неправомірно застосовано преференцію до товару, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за МД від 24.09.2020 №UA209190/2020/025845, від 19.11.2020 №UA209190/2020/032348 на загальну суму 15 646,24 гривень.

2. п.190.1. ст.190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за МД від 24.09.2020 №UA209190/2020/025845, від 19.11.2020 №UA209190/2020/032348, на загальну суму 3 129,25 гривень.

ТОВ АВТОФРАНЦ подано заперечення на акт від 14.04.2025 №26/25/7.10-19/37349208, які 27.05.2025 року залишені без задоволення.

29.05.2025 року Одеською митницею прийнято податкове повідомлення-рішення №UA115, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 15 646,27 гривень та податкове повідомлення-рішення №UA116, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 3129,32 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 312,93 грн.

Статтею 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених- у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або па територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною третьою статті 345 Митного кодексу України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення, зокрема, документальних виїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно зі ст.354 Митного кодексу України, результати перевірок оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою.

Як передбачає ч.6 ст.345 Митного кодексу України, результати перевірки є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до ч.2 ст.345 Митного кодексу України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частини 1, 2, 6 ст.36 Митного кодексу України передбачають, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом ч.1 ст.43 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Митного кодексу України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Згідно з ч.8 ст.43 Митного кодексу України у разі, якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

За змістом ч.9 ст.43 Митного кодексу України додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до ч.1, 2 ст.44 Митного кодексу України для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.45 Митного кодексу України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Закон України №1678-VII від 16.09.2014 ратифікував Угоду від 27.06.2014 року про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).

Згідно з ч.1 ст.26 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави походження означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва (далі - Протокол І).

Частина 1 ст.2 розділу 2 Протоколу І передбачає, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до ст.6 цього Протоколу.

Відповідно до ч.1 ст.16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься декларацією інвойс, надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Згідно з положеннями Закону України від 08.11.2017 року №2187-VIII Україна приєдналася до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі Конвенція). Дана Конвенція набрала чинності для України 01.02.2018 року.

Частиною 2 статті 31 Доповнення І до Регіональної конвенції передбачено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції (ч. 1 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції).

Перевірки підтвердження про походження після митного оформлення здійснюватися вибірково або кожного разу, коли митні органи Договірної Сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких документів, статусу походження відповідних товарів або виконання інших вимог цієї Конвенції.

За приписами ч. 5 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

Згідно з ч. 3 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Відповідно до ст. 34 Доповнення перевірки підтвердження про походження після митного оформлення здійснюватися вибірково або кожного разу, коли митні органи Договірної Сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких документів, статусу походження відповідних товарів або виконання інших вимог цієї Конвенції (ч.1 ст.34).

З метою реалізації положень пункту 1 цієї Статті митні органи Договірної Сторони-імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товарів EUR.1 та рахунок-фактуру, якщо він був виставлений, декларацію про походження або копію цих документів митним органам Договірної Сторони-експортера, вказавши, за необхідності, причини запиту про проведення перевірки. На підтвердження запиту вони надають всі наявні документи та інформацію, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні про походження (ч.2 ст.34).

Перевірка здійснюється митними органами Договірної Сторони-експортера. З цією метою вони мають право вимагати надання будь-яких підтвердних документів та проводити будь-яку перевірку рахунків експортера або будь-яку іншу перевірку, яку вони вважатимуть необхідною(ч.3 ст.34).

Митні органи, на запит яких проводиться перевірка, якнайшвидше повідомляються про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є документи достовірними, чи можна розглядати відповідні товари такими, що походять з однієї з Договірних Сторін, і чи відповідають вони іншим вимогам цієї Конвенції (ч.5 ст.34).

У випадку наявності обґрунтованих сумнівів та за відсутності відповіді на запит про перевірку протягом десяти місяців з дати направлення такого запита або якщо відповідь на запит не містить достатньої інформації для визначення достовірності відповідного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що запитують про проведення перевірки, відмовляють у наданні преференцій, крім як у разі виняткових обставинах (ч.6 ст.34).

Таким чином, з наведеного слідує, що митним органом імпортера може бути надіслано митному органу Договірної сторони - експортера запит на перевірку достовірності поданих до митного оформлення документів, зокрема сертифікату перевезення товарів з метою перевірки, зазначеної в ній інформації та підтвердження походження імпортованого товару. Таку перевірку може бути здійснено як у довільному порядку (вибіркова перевірка), так і за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності таких документів.

Отже, норми національного законодавства та ратифікований Україною міжнародний договір передбачає чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару.

При проведенні перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування під час митного оформлення товарів ТОВ «АВТОФРАНЦ» за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, № UA209190/2020/032348 від 19.11.2020, встановлено таке.

ТОВ «АВТОФРАНЦ» за МД № UA209190/2020/025845 від 24.09.2020 здійснено митне оформлення 67 товарів. Інформація про назву товарів, код УКТ ЗЕД, ставку мита та митну вартість наведена у додатку № 1 «Розрахунок податкових зобов`язань ТОВ «АВТОФРАНЦ» (), які виникли внаслідок порушення частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 МКУ, підпункту (c) пункту 1 статті 15 Доповнення 1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, та неправомірно застосовано преференцію до товару, та неправомірне застосування режиму вільної торгівлі за МД від 24.09.2020 № UA209190/2020/025845, від 19.11.2020 № UA209190/2020/032348».

Перевіркою встановлено, що митне оформлення товарів за МД від 24.09.2020 № UA209190/2020/025845 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита за кодом « 410 товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу ІV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)».

Преференцію по сплаті ввізного мита застосовано на підставі декларації про походження (інвойс) від 21.09.2020 № EX/63/2020, зазначеної у графі 44 за кодом документу « 7016», а саме:

до товару № 1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 6,5%);

- до товару № 3 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 6,5%);

- до товару № 5 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 7 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 10 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 13 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 16 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 17 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 18 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 19 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 20 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 21 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 22 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 23 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 26 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 28 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 29 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 30 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 32 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 33 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 2%);

- до товару № 34 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 35 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 36 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 37 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 39 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 40 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 4%);

- до товару № 42 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 43 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 44 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 46 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 47 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 49 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 50 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 8%);

- до товару № 51 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 54 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 55 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 57 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 59 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 60 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 61 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 62 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 65 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 66 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 67 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%).

Відповідно до даних, наведених у графі 47 «Нарахування мита та митних платежів» МД від 24.09.2020 № UA209190/2020/025845 сума ввізного мита (код 020), що нарахована умовно (сп. платежу 06) складає:

- за товаром № 1 1 523,14 грн; за товаром № 2 29,62 грн; за товаром № 3 199,98 грн; - за товаром № 5 0,00 грн; за товаром № 7 0,00 грн; за товаром № 10 856,89 грн; - за товаром № 13 705,76 грн; за товаром № 16 225,94 грн; за товаром № 17 0,00 грн; - за товаром № 18 69,11 грн; за товаром № 19 4,50 грн; за товаром № 20 33,80 грн; - за товаром № 21 5,53 грн; за товаром № 22 10,92 грн; за товаром № 23 27,04 грн; - за товаром № 26 494,35 грн; за товаром № 28 265,77 грн; за товаром № 29 0,00 грн; - за товаром № 30 0,00 грн; за товаром № 32 0,00 грн; за товаром № 33 25,00 грн; - за товаром № 34 0,00 грн; за товаром № 35 0,00 грн; за товаром № 36 0,00 грн; - за товаром № 37 63,99 грн; за товаром № 39 0,00 грн; за товаром № 40 107,63 грн; - за товаром № 42 134,68 грн; за товаром № 43 81,54 грн; за товаром № 44 0,00 грн; - за товаром № 46 22,95 грн; за товаром № 47 144,90 грн; за товаром № 49 0,00 грн; - за товаром № 50 223,66 грн; за товаром № 51 425,96 грн; за товаром № 54 112,75 грн; - за товаром № 55 2 206,11 грн; за товаром № 57 163,57 грн; за товаром № 59 247,58 грн; - за товаром № 60 72,00 грн; за товаром № 61 36,14 грн; за товаром № 62 0,00 грн; - за товаром № 65 0,00 грн; за товаром № 66 0,00 грн; за товаром № 67 0,00 гривень.

Перевіркою встановлено, що митне оформлення товарів за МД №UA209190/2020/032348 від 19.11.2020 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита за кодом « 410 товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу ІV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)».

Преференцію по сплаті ввізного мита застосовано на підставі декларації про походження від 16.10.2020 № EX/71/2020, зазначеної у графі 44 за кодом документу « 7016», а саме:

- до товару № 1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 6,5%);

- до товару № 3 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 4 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 6,5%);

- до товару № 5 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 6,5%);

- до товару № 6 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 6,5%);

- до товару № 7 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 9 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 11 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 12 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 14 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 15 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 16 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 17 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 18 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 19 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 20 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 22 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 23 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 24 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 25 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 26 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 27 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 28 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 2%);

- до товару № 30 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 31 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 32 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 33 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 35 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 36 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 37 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 38 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 39 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 4%);

- до товару № 40 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 42 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 43 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 45 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 46 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 48 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 49 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 2%);

- до товару № 50 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 52 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 53 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 56 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 58 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 5%);

- до товару № 59 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 60 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 10%);

- до товару № 62 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 64 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 65 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 66 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 67 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%);

- до товару № 68 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції 0%).

При цьому, відповідно до даних, наведених у графі 47 «Нарахування мита та митних платежів» МД від 19.11.2020 № UA209190/2020/032348 сума ввізного мита (код 020), що нарахована умовно (сп. платежу 06) складає:

- за товаром № 1 2 742,60 грн; за товаром № 2 26,08 грн; за товаром № 3 153,79 грн; - за товаром № 4 67,07 грн; за товаром № 5 6,34 грн; за товаром № 6 72,21 грн; - за товаром № 7 0,00 грн; за товаром № 8 0,00 грн; за товаром № 9 0,00 грн; - за товаром № 11 283,08 грн; за товаром № 12 480,21 грн; за товаром № 14 170,85 грн; - за товаром № 15 0,00 грн; за товаром № 16 108,97 грн; за товаром № 17 15,01 грн; - за товаром № 18 28,58 грн; за товаром № 19 3,08 грн; за товаром № 20 13,68 грн; - за товаром № 22 290,54 грн; за товаром № 23 59,37 грн; за товаром № 24 54,10 грн; - за товаром № 25 0,00 грн; за товаром № 26 0,00 грн; за товаром № 27 0,00 грн; - за товаром № 28 38,01 грн; за товаром № 30 0,00 грн; за товаром № 31 0,00 грн; - за товаром № 32 0,00 грн; за товаром № 33 0,00 грн; за товаром № 35 0,00 грн; - за товаром № 36 0,00 грн; за товаром № 37 0,00 грн; за товаром № 38 17,93 грн; - за товаром № 39 185,82 грн; за товаром № 40 97,48 грн; за товаром № 42 33,41 грн; - за товаром № 43 130,59 грн; за товаром № 45 7,30 грн; за товаром № 46 497,63 грн; - за товаром № 48 204,63 грн; за товаром № 49 48,62 грн; за товаром № 50 151,99 грн; - за товаром № 52 611,42 грн; за товаром № 53 0,00 грн; за товаром № 56 165,77 грн; - за товаром № 58 50,71 грн; за товаром № 59 59,32 грн; за товаром № 60 249,27 грн; - за товаром № 62 0,00 грн; за товаром № 64 0,00 грн; за товаром № 65 0,00 грн; - за товаром № 66 0,00 грн; за товаром № 67 0,00 грн; за товаром № 68 0,00 гривень.

Листом Львівської митниці № 7.4-2/15/7.10/15/14918 від 03.08.2022 (вх. Одеської митниці № 14430/7 від 30.07.2021) надіслано лист Департаменту митних платежів, контролю митної вартості та митно - тарифного регулювання ЗЕД Держмитслужби від 07.07.2022 № 15/15-03-01/7.4/2331, яким направлено лист уповноваженого органу Польщі від 03.06.2022 № 0201-IGC.4331.122-123.2021 з результатами перевірки декларацій інвойс, складених експортером E-MOTO Sp. z o.o. на інвойсах від 21.09.2020 № EX/63/2020 та від 16.10.2020 № EX/71/2020, які надавався ТОВ «АВТОФРАНЦ» () до МД від 24.09.2020 № UA209190/2020/025845, від 19.11.2020 № UA209190/2020/032348.

Листом уповноваженого органу Польщі № 0201-IGC.4331.122-123.2021 від 03.06.2022 повідомлено, що в рамках перевірки доказів походження Експортер не надав відповідних документів, що підтверджують преференційне походження товарів з ЄС зазначених у деклараціях про походження (інвойсах) від 21.09.2020 № EX/63/2020 та від 16.10.2020 № EX/71/2020.

Верховна Рада Законом України № 1678-VII від 16 вересня 2014 року ратифікувала Угоду від 27 червня 2014 року про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом.

Стаття 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди встановлює, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» (далі - Протокол I, до цієї Угоди).

Стаття 29 частини 1 глави 2 розділу IV Угоди визначає, що кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Пункт 1 статті 2 розділу 2 Протоколу I встановлює, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до пункту 1 статті 16 розділу 5 Протоколу I товари, що походять з Європейського Союзу, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Процедуру видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлює стаття 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

При цьому, за змістом пунктів 1-6 статті 22 розділу 5 Протоколу 1 декларація інвойс, зазначена в статті 16(1)(b) цього Протоколу, може бути складена:

(a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу, або

(b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.

Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Статтею 33 Протоколу І регулюються питання щодо перевірки підтверджень походження. Так, пунктом 1 цієї статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2 статті 33 Протоколу I).

Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3 статті 33 Протоколу І).

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та, чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу (пункт 5 статті 33 Протоколу I).

Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (пункт 6 статті 33 Протоколу I).

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частина третя статті 43 МК України встановлює, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до частини восьмої статті 43 МК України, у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною дев`ятою цієї статті кодексу передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Згідно з частинами першою, другою статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

За змістом наведених норм, у разі митного оформлення товару, що ввозиться з країн Європейського Союзу, платники мита та податків мають право скористатись тарифними преференціями, що передбачено Угодою.

Проте, застосуванню таких пільг передує дотримання декларантом умов, з якими Угода та Протокол І до неї пов`язує їх застосування.

За загальним правилом, декларантом подається сертифікат перевезення товару EUR.1, за виключенням випадків, коли може бути подана декларація інвойс, а саме у разі її складення: затвердженим експортером або експортером на будь-яку партію товару, що походить з певної країни, сукупна вартість якого не перевищує 6 000 євро.

Як встановлено судом, в інвойсах №ЕХ/63/2020 від 21.09.2020 та №ЕХ/71/2020 від 16.10.2020, що додавались поряд з іншими документами, до митних декларацій №UA209190/2020/025845 від 24.09.2020, №UA209190/2020/032348 від 19.11.2020, зазначено про те, що продукція має преференційне походження.

Крім того, в пакувальному листі до інвойсів міститься інформація щодо держави походження кожної номенклатури товарів.

Отже, на переконання суду, позивачем у повній мірі, на виконання пунктів 1-6 статті 22 розділу 5 Протоколу 1 до Угоди, підтверджено походження товарів з ЄС, ввезених відповідно до МД від 24.09.2020 № UA209190/2020/025845, від 19.11.2020 № UA209190/2020/032348, що передбачає преференційний режим їх ввезення.

За правилами частини 5 статті 45 МК України у випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.

Вказане свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордом України було допущено порушення законодавства України. При цьому, контролюючий має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов`язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

В свою чергу, п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що проведення документальної невиїзної перевірки з підстави, наведеної у пункті 2 частини 2 статті 351 МК України можливе лише за умови, якщо інформація, яка надійшла від уповноважених органів іноземних держав, свідчить про непідтвердження автентичності поданих контролюючому органу документів або про недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Основні вимоги до оформлення документальних перевірок, закріплені у Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1300/27745 26.10.2015 (далі - Порядок).

В силу пункту 5 розділу 2 названого Порядку, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У підпункті 7 пункту 4 розділу 3 Порядку закріплено, що результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства. У разі встановлення перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків; зазначити невідповідність даних, які містяться в документах, поданих платником податків для здійснення митного оформлення, фактичним даним, виявленим під час перевірки, на підставі первинних документів платника податків; вказати первинні документи та інші матеріали, що свідчать про наявність порушень. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, митної вартості та країни походження товарів, підстави для звільнення від оподаткування митними платежами окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті (довідці) документальної перевірки.

Між тим, як вбачається з акту перевірки, останній не містить доказів умисного надання позивачем недостовірних документів чи недостовірної інформації, або інших протиправних дій декларанта, які спричинили недобір обов`язкових платежів під час митного оформлення.

Зі змісту акту перевірки неможливо встановити, що спричинило перевірку преференційного походження ЄС товару, який зазначений у деклараціях про походження (інвойсах) від 21.09.2020 №ЕХ/63/2020 та від 16.10.2020 №ЕХ/71/2020.

Поряд з цим, жодним нормативним актом не передбачено обов`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаросупровідних документах при заповненні митних декларацій. Отже, у позивача не було підстав не враховувати дані, які надав сам постачальник (відправник/експортер), який володів зазначеним товаром, а також підстав проігнорувати ті дані, які були перевірені митницею при оформлені експортної декларації, а у позивача не було жодних підстав для виникнення сумнівів щодо преференційного походження товару.

Суд зауважує, що проаналізовані документи, які надавались до митного оформлення, кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, ціну, а отже у сукупності містять відомості, які не дають підстав для сумніву щодо застосування преференційних ставок ввізного мита у спірних правовідносинах.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Польщі до експортера за наданням належних документів на підтвердження статусу походження товару, чи відповіді експортера. Тобто, відсутня інформація про звернення уповноваженого органу до експортера.

При цьому, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань, під час ввезення товарів на митну територію України, може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, походження ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів.

На думку суду, не надання експортером відповіді на запит Польських митних органів, не може бути підставою для застосування санкцій до позивача згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а вищенаведений лист є єдиним доказом для висновку контролюючого органу про відсутність права позивача на преференцію.

При цьому, суд зазначає, що лист уповноваженого органу Республіки Польща не можна вважати єдиним та беззаперечним доказом порушення саме позивачем митних правил, оскільки позивачем до митного оформлення надані всі документи, визначені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують право позивача на преференцію.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Одеської митниці №UA115 від 29.05.2025, №UA116 від 29.05.2025.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ судового збору у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ (65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 75, офіс 26, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці №UA115 від 29.05.2025 на суму 15 646,27 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці №UA116 від 29.05.2025 на суму 3 442,25 грн.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОФРАНЦ (65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 75, офіс 26, ) судовий збір у розмірі 2422,40 ( дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.