Справа № 160/980/26
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 березня 2026 року Справа 160/980/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 15.01.2026 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 , в якій представник заявника просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України щодо не призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька малолітньої військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом №942/168 від 18.09.2025 року;

- зобов`язати уповноважений орган Національної Гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька малолітньої військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 - з урахуванням висновків суду, зроблених в судовому рішенні.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_4 є матір`ю та законним представником малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки у шлюбі між собою не перебували. ОСОБА_5 був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Шипилівка Луганської області. Факт батьківства був встановлений рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2024 року у справі №195/321/23, яке набрало законної сили 09.08.2025 року. Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_4 отримала нове свідоцтво про народження, в якому батьком малолітньої ОСОБА_2 зазначений ОСОБА_5 . Оскільки ОСОБА_5 загинув у грудні 2022 року, а судова справа про встановлення факту батьківства закінчилася у серпні 2024 року, тобто майже через два роки після загибелі батька дитини, одноразова грошова допомога була призначена лише матері загиблого ОСОБА_6 . Одноразова грошова допомога ОСОБА_6 призначена рішенням комісії ГУ НГУ щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців під час захисту Батьківщини, які сталися в період з 24.02.2022 року і до закінчення воєнного стану, оформленим протоколом №303/168 від 17.08.2023 року. Оскільки малолітня дитина має право на частку одноразової грошової допомоги, ОСОБА_4 звернулася до Головного Управління Національної Гвардії України із заявою, в якій просила вирішити питання щодо призначення їй одноразової грошової допомоги та перерозподілу виплат. Заява не розглядалася відповідною комісією, а було зареєстроване як звернення щодо надання інформації. Листом від 02.12.2024 року Головне Управління Національної гвардії повідомило про те, що здійснення перерозподілу одноразової грошової допомоги законодавством не передбачено. Також у квітні 2025 року ОСОБА_4 подала заяву про зупинення чергових виплати ОСОБА_6 . Листом від 08.05.2025 року командир військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомив, що з 01.05.2025 року виплати були призупинені. У травні 2025 року ОСОБА_4 , через військову частину, звернулася із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, яка оформлена відповідно до встановленого законодавством порядку. Рішенням комісії ГУ НГУ щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців під час захисту Батьківщини, які сталися в період з 24.02.2022 року і до закінчення воєнного стану, оформленим протоколом №942/168 від 18.09.2025 року, вирішено: призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 , яка діє в інтересах та як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , за заявою, поданою 05.06.2025 року, після призначення одноразової грошової допомоги матері загиблого солдата ОСОБА_5 , на виконання вимог пункту 15 Порядку та умов (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ від 30.09.2024 року №659) не здійснювати. Підставою відмови стало те, що ОСОБА_4 звернулася із заявою про призначення одноразової грошової допомоги вже після її призначення матері загиблого ОСОБА_6 , а ні Законом, ні Постановою, ні Порядком та умовами не передбачено повноважень на перегляд раніше прийнятих рішень Головним управлінням НГУ щодо перерозподілу призначеної одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до законодавства має право на частину одноразової грошової допомоги. На думку позивача, в контексті ОСОБА_5 , є дві особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а саме малолітня дитина ОСОБА_2 та мати ОСОБА_6 , якій ця допомога була призначена. ОСОБА_4 звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області із позовом до ОСОБА_6 про перерозподіл одноразової грошової допомоги. Справа № 317/3467/25 знаходиться у провадженні суду. Разом із тим, в межах суду загальної юрисдикції неможливо вирішити питання перерозподілу в повному обсязі, оскільки одноразова грошова допомога, призначена ОСОБА_6 виплачена не повністю, а частково. Станом на травень 2025 року (момент зупинення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_6 ) їй виплачено 9 000 000 грн. Оскільки вона має право на 1/2 частку одноразової грошової допомоги (тобто 7 500 000 грн.), то переплата становить 1 500 000 грн. Саме таку суму необхідно стягнути на користь позивача з ОСОБА_6 . Зазначене питання може бути вирішене в Запорізькому районному суді Запорізької області оскільки це і є спором між особами, які мають право на одноразову грошову допомогу тобто справа підсудна суду загальної юрисдикції. Разом із тим, частина одноразової грошової допомоги в розмірі 6 000 000 грн. залишилася невиплаченою тобто грошові кошти знаходяться у розпорядженні Національної гвардії України. Нормативні акти не містять заборони ГУ НГУ здійснювати перерозподіл одноразової грошової допомоги, яка ще не виплачена, у випадку звернення протягом встановленого строку іншими особами. Тож, за наявних фактичних обставин їх виплату необхідно здійснювати саме ОСОБА_4 як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 . Підставою ж для виплати цих коштів має бути відповідне рішення комісії відповідача. Відповідно до п.17 Порядку та умов, призначена сума одноразової грошової допомоги виплачується поетапно: на першому етапі - 1/5 від призначеної суми ОГД; залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми) - щомісяця, частками впродовж 40 наступних місяців. Таким чином, на думку позивача, Комісія відповідача повинна була прийняти наступне рішення: призначити ОСОБА_4 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю батька малолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частки, допомоги, визначеної постановою КМУ №168, тобто 7 500 000 грн. Припинити виплату ОСОБА_6 залишку призначеної їй у зв`язку із загибеллю сина одноразової грошової допомоги. Виплачувати ОСОБА_4 залишок невиплаченої одноразової грошової допомоги шляхом виплати 1/5 належної їй суми, тобто 7 500 000:5 = 1 500 000 грн. на першому етапі (після призначення) та виплати залишку невиплаченої суми протягом 40 місяців.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Кальнику В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 року (суддя Кальник В.В.) відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 року (суддя Кальник В.В.) в задоволенні клопотання Головного управління Національної гвардії України про залишення позову без розгляду у справі №160/980/26 відмовлено.

Відповідно до розпорядження Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 року № 412 д «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» у зв`язку з призначенням судді Віталія Кальника суддею іншого суду, на підставі Указу Президента України від 24.02.2026 №165/2026, відповідно до підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням РСУ від 11.11.2024 №39, погодженого ДСАУ від 29.11.2024 №529 та пункту 2.13 Розділу 2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 (зі змінами), призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/980/26 за позовом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , за допомогою автоматизованої системи документообігу.

За відомостями протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.

Відповідно до, ч. 2 ст. 35 КАС України передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне прийняти дану адміністративну справу до свого провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на їх відповідність зазначеним процесуальним вимогам, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам вказаних норм з наступних підстав.

Так, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У поданій до суду позовній заяві представник позивача як у якості відповідача визначив як Головне управління Національної гвардії України.

Разом з тим, позовні вимоги пред`явлені до уповноваженого органу Національної Гвардії України.

Отже у даному випадку, що зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.

У зв`язку з чим, суду не можливо встановити наявність порушених прав позивача та обставини, які йому передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені та обрані позивачем способи захисту.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством, і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З огляду на викладене, позивачу необхідно уточнити зміст позовної заяви відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, відповідно ч.5 ст.49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже, зміст наведених норм процесуального Закону свідчить на користь висновку, що саме суд уповноважений вирішувати питання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача чи відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання (в залежності від порядку провадження- спрощене чи загальне), з власної ініціативи або за клопотанням учасників справи.

Згідно ч.4 ст.49 КАС України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, визначені ст. 167 КАС України.

Відтак, самостійне залучення позивачем до участі в справі третьої особи шляхом зазначення її в позовній заяві суперечить вимогам статей 49 та 160 КАС України, позаяк вступ третіх осіб до участі у справі відбувається за ухвалою суду.

У разі необхідності, позивач одночасно з поданням до суду позовної заяви може подати заяву про залучення третьої особи на стороні позивача чи відповідача. Втім, вказана заява повинна бути викладена окремо, з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України, та додана до позову відповідно ч.5 ст.161 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 160, ч.1 ст. 169, ст. ст. 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти справу №160/980/26 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- позовної заяви із доказами направлення відповідачу, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України та вірним найменуванням відповідачів (відповідача);

- заяви про залучення третьої особи, викладеної з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник