Справа № 500/62/26
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/62/26

09 березня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2) про:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2025 реєстраційний номер 75 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 та виплачувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 27.10.2025.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 27.10.2025 через веб портал ПФУ (https://portal.pfu.gov.uа) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058, надавши при цьому оригінали та копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть, довідки про спільне проживання з померлим чоловіком та інших документів, необхідних для призначення такого виду пенсії.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням від 03.11.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовив позивачу в переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зазначає, що вказане рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області порушує конституційне право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано відзив на позовну заяву від 19.01.2026 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач надала документ довільного зразку, у якому орган місцевого самоврядування не підтвердив факт сумісного проживання заявниці з померлим годувальником.

Наголошує, що з наведених вище обставин, позовна вимога до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 23.01.2026. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.10.2025р. через веб портал ПФУ (https://portal.pfu.gov.uа) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058, надавши при цьому оригінали та копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть, довідки про спільне проживання з померлим чоловіком та інших документів, необхідних для призначення такого виду пенсії.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2025, реєстраційний номер 75 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовив позивачу в переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на думку Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стало те, що позивачем не було подано документу, що засвідчує факт перебування на утриманні, зокрема відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Не погодившись із відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (відповідно і переведення на вказаний вид пенсії) визначено статтею 36 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Таким чином, умовами, за яких призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника, є:

1) член сім`ї має бути непрацездатним,

2) непрацездатний член сім`ї повинен перебувати на утриманні годувальника,

3) годувальник на день смерті повинен мати страховий стаж, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності (14 років максимально).

Як зазначено вище, підставою прийняття Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову у переведенні на інший вид пенсії зазначено відсутність документів, що підтверджують факт перебування позивача на утриманні померлого годувальника, зокрема документів про сумісне проживання з покійним чоловіком.

За приписами пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Як зазначено вище, дружина померлого ОСОБА_1 , 1965 року народження є отримувачем пенсії за віком, а отже досягла пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV на день смерті її чоловіка - ОСОБА_2 .

Таким чином, наявна перша умова для переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки член сім`ї померлого є непрацездатним.

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Абзацом 1 пункту 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції від 07 липня 2014 № 13-1), (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

За змістом пункту 2.22 Порядку № 22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Позивачем надано довідку №248 від 13.08.2014 року про сумісне проживання подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , підписану секретарем ради та секретарем виконавчого комітету.

У вказаній довідці зазначено що ОСОБА_1 дійсно проживала до дня смерті чоловіка ОСОБА_2 разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відомості про місце проживання разом з годувальником за однією адресою, а відповідно й перебування позивача на утриманні померлого чоловіка підтверджується вищевказаною довідкою.

Отже, наявна друга умова для переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - непрацездатний член сім`ї перебував на утриманні годувальника та чоловік з дружиною проживали за одною адресою.

Встановлені судом обставини є підставою для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2025 реєстраційний номер 75 про відмову позивачу в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Похідна вимога на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 27.10.2025 року (з дня звернення із заявою відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прийнявши неправомірне рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2025 реєстраційний номер 75 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058 та здійснити виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 27.10.2025.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплачений судовий збір в розмірі 1064 грн (одна тисяча шістдесят чотири) 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 березня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Надії Алексєєнко, 106,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49008 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.