Справа № 160/9285/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2026 року Справа 160/9285/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Неклеса О.М., перевіривши заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 12.09.2022 року у справі №160/9285/22,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/9285/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26,) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24/С-6102 від 27.01.2022 року, виданої станом на березень 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.04.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24/С-6102 від 27.01.2022 року, виданої станом на березень 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення набрало законної сили 13.10.2022 року.

09.03.2026 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 12.09.2022 року у справі №160/9285/22.

Ознайомившись з поданою заявою, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 2 статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (далі - також Закон № 3674-VI).

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до положень Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік встановлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328,00 грн

Таким чином за подання заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 12.09.2022 року у справі №160/9285/22 заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 798,72 грн (3328*0,3*0,8).

Заявником доказів сплати судового збору до клопотання не надано.

За змістом частини 1 статті 167 КАС України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Водночас частиною 10 статті 169 КАС України передбачено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Отже, частиною 10 статті 169 КАС України, яка є спеціальною нормою, врегульовано вчинення судом процесуальних дій у разу подання заяви без доказу сплати судового збору, а саме залишення такої заяви без руху.

До аналогічного висновку щодо застосування наведеної норми, дійшов Верховний Суд у постанові від 17.05.2023 у справі №260/5761/21.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зауважує, що нормами КАС України не передбачено залишення заяви про зміну способу або порядку виконання судового рішення без руху.

Водночас, згідно з частиною шостою статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Таким чином, враховуючи, що доказів сплати судового збору за подання заяви заявником не надано, суд, застосовуючи аналогію закону, дійшов висновку про залишення заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 12.09.2022 року у справі №160/9285/22 без руху.

Керуючись, статтями 132, 161, 169, 243, 248, 256, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 12.09.2022 року у справі №160/9285/22,- залишити без руху.

Заявнику в десятиденний строк, з моменту отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки , а саме надати до суду докази сплати судового збору в сумі 798,72 грн.

У разі невиконання вимог цієї ухвали клопотання буде вважатись неподаним і буде повернуте заявнику.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса