Справа № 400/10055/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/10055/24
Перша інстанція: суддя Малих О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипчека В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025р. про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Національного агентства з питань запобігання корупції, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, ВЧ НОМЕР_2 , ВЧ НОМЕР_3 , ВЧ НОМЕР_4 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23.07.2023р. за №42-РС/дск, про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади стрільця взводу охорони роти охорони батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 та зарахування його у розпорядження командира цієї самої частини;

- поновити ОСОБА_1 на посаді стрільця взводу охорони роти охорони батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 з 23.07.2023р.;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 23.07.2023р. по день прийняття рішення судом (з урахуванням раніше виплачених сум за відповідні місяці) з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, за відповідні місяці. Розрахунок середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу визначити з грошового забезпечення ОСОБА_1 за два останні місяці, які передували події, а саме з 1.05.2023р. по 30.06.2023р. та провести такий розрахунок ВЧ НОМЕР_1 самостійно;

- визнати протиправними та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 вiд 12.03.2024р. №53-PC та наказ Командування ВМС 3СУ вiд 7.03.2024р. №84 про переведення ОСОБА_2 до іншого місця проходження військової служби;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 та Командування ВМС ЗСУ вжити дієвих заходів щодо скасування ycix похідних від наказу командира ВЧ НОМЕР_1 вiд 12.03.2024р. №53-PC та наказу Командування ВМС ЗСУ вiд 7.03.2024р. №84 про переведення ОСОБА_2 до iншого мiсця проходження військової служби та повернення особової справи ОСОБА_2 до ВЧ НОМЕР_1 ;

- бездiяльнiсть ВЧ НОМЕР_1 та Командування ВМС ЗСУ щодо не призупинення ОСОБА_3 вiйськової служби у вiдповiдностi до вимог пп.144-1 144-4 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України вiйськової служби у НОМЕР_5 бройних Силах України» та ч.2 ст.24 3У «Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу» визнати протиправною та такою, що порушують його Конституцiйне право закрiплене ст. 43 Конституцiї України «право на працю, що включає можливiсть заробляти собi на життя працею, яку він вiльно обирає або на яку вiльно погоджуеться»;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 та Командування ВМС ЗСУ призупинити вiйськову службу ОСОБА_3 у вiдповiдностi до вимог пп.144-1 144-4 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України вiйськової служби у Збройних Силах Украiни» та ч.2 ст.24 ЗУ «Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В подальшому, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 7.08.2025р. рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.03.2025р. у справі №400/10055/24 залишено без змін.

31.10.2025р. від позивача надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що відповідачем по справі є юридична особа Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 3.10.2025р., в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відомості щодо юридичної особи з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_6 відсутні.

Тобто, 3.10.2025р. було нововиявлено істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі мені, як позивачу, на час розгляду справи, щодо відсутності у юридичної особи Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) державної реєстрації та відповідно набуття такою особою адміністративної процесуальної правосуб`єктності юридичної особи та її представників, як стороною по справі, що зумовлює офіційне визнання засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу та її символіки.

Позивач вважає, що відсутність відомостей про юридичну особу (Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зумовлюють відсутність адміністративної процесуальної дієздатності представництва відповідача (Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), нівелюють допустимість і належність доказів, пояснень, заяв, заперечень, відзивів та клопотань поданих відповідачем та зумовлюють неможливість визначення набуття Військовою частиною НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) правосуб`єктності та визначення правоздатності представництва у справі (адміністративна процесуальна дієздатність). А отже і рішення у справі № 400/10055/24 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.03.2025р. у справі №400/10055/24 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про перегляд судового рішення по справі №400/10055/24.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст.361 КАС України, а тому підстави для перегляду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025р. відсутні.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частиною 4 ст.361 КАС України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Отже, нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 6 березня 2018р. у справі №2а-23903/09/1270, від 3 квітня 2018р. у справі №477/1012/14-а, від 26 червня 2019р. у справі №493/410/15-а.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При цьому «істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Тобто нововиявленою обставиною є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином доведені та засвідчені.

Як вбачається з матеріалів справи, що в обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач зазначає те, що йому не було відомо на час розгляду справи про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей щодо відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , заявник не обґрунтовує істотності вказаної обставини та того, яким чином вказана обставина могла вплинути на прийняття правильного рішення у справі.

Доказів відсутності адміністративної процесуальної дієздатності представництва відповідача (Військова частина НОМЕР_1 ) позивачем не надано.

Апеляційний суд зазначає, що військові частини в Україні не реєструються як звичайні юридичні особи у Єдиному державному реєстрі, але вони є юридичними особами публічного права, діяльність яких регулюється спеціальними законами. Реєстрація для них не є аналогічною реєстрації комерційних компаній, адже їх статус та функції відрізняються. Умовне найменування військової частини складається з словосполучення «військова частина» та чотиризначного цифрового номера, що відрізняє її від звичайної юридичної особи.

Військова частина НОМЕР_1 це військове формування, а тому для її діяльності застосовуються специфічні норми законодавства, а не загальні правила реєстрації юридичних осіб.

Також, відповідно до положень ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю, до яких, зокрема, відомості щодо військових частин (установ).

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що позивач не був позбавлений права здійснити уточнення позовних вимог, або складу сторін, під час розгляду справи у першій та апеляційній інстанціях.

Отже, судова колегія вважає, що відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей щодо відповідача - Вiйськової частини НОМЕР_1 , не є нововиявленою обставиною в розумінні п.1 ч.2 ст.361 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що звернення позивача із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції є необґрунтованим.

Як вбачається з рішень ЄСПЛ від 18 листопада 2004р. у справі «Pravednaya v. Russia» (Праведна проти Росії), та рішення від 6 грудня 2005р. у справі «Popov v. Moldova» № 2 (Попов проти Молдови № 2), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009р. у справі «Христов проти України» Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, тому сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003р. у справі «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти росії) та від 9 червня 2011р. у справі «Желтяков проти України»).

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025р. про відмову у задоволенні ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді О.В. Єщенко

В.О. Скрипченко