Справа № 537/827/26
Суддя: МАРТИШЕВА Т. О.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/18/2026
Справа № 537/827/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2026 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Мартишевої Т.О., за участю секретаря Антохіної Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мулявка Сергій Олександрович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мулявка С.О., звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, вказуючи, що 03.02.2026 року позивачеві стало відомо, що у відношенні нього Крюківським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці СМРУ Мін`юсту відкрито виконавче провадження № 80153733 на підставі постанови Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті № АВ № 00009170 від 01.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно цієї постанови, правопорушення у вигляді руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу і загальної ширини транспортного засобу, зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті 24.10.2025 року о 15 год. 18 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл. Транспортний засіб MAN TGA 26.483, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить Позивачеві.

Вказана постанова надійшла до органу Державної виконавчої служби для примусового виконання за заявою № 211/3.1.2/14-26 від 16.01.2026 року.

Зазначений в постанові транспортний засіб дійсно належить Позивачеві на праві приватної власності, проте з 03.01.2026 року фактично перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Хімзахист» (, 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Героїв України, б. 94, оф. 312) на правах оренди транспортного засобу в рамках відповідного договору оренди № б/н від 03.01.2025 року. Відповідно до вказаного договору ТОВ «БФ «Хімзахист» використовує його для здійснення господарської діяльності, для службових потреб у відповідності з технічним призначенням.

Позивач зареєстрований та здійснює фінансово-господарську діяльність як фізична особа-підприємець та одними із видів діяльності якого є 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів та 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.

24.10.2025 року ТОВ «БФ «Хімзахист» дійсно здійснювало перевезення негабаритного вантажу (екскаватора) за маршрутом з с. Піски, Лубенського району, Полтавської області до м. Кременчук, Полтавської області, для чого ним було отримано відповідні дозвільні документи, а саме: дозвіл № 2025-698 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України 24.10.2025 року з і строком дії з 24.10.2025 року по 02.11.2025 року.

Окрім цього, Позивачеві стало відомо, що 24.10.2025 року під час здійснення цього ж перевезення водія ТОВ «БФ «Хімзахист» було зупинено о 12 год. 45 хв. старшим інспектором відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Полтавській області Гуржій О.С. на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 290+300, під час якого виявлено порушення ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» і складено АКТ № ОАР 047526 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Під час здійснення вантажних перевезень згідно ТТН № 63 від 24.10.2025 року перевізник не забезпечив водія необхідними документами, на момент проведення перевірки відсутній протокол перевірки технічного стану т/з NOTEBOOM, р/н НОМЕР_2 . Вказане підтверджує, що попри те, що власником вантажного автомобіля є Позивач, його передано ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист».

Матеріали вказаного правопорушення направлені для розгляду та прийняття рішення до відповідного органу Державної служби України з безпеки на транспорті за адресою реєстрації перевізника ТОВ БФ Хімзахист" Управління державного нагдляду (контролю) у Кіровоградській області, де вже 09.12.2025 року ним винесено постанову № ОПШ 043866 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «БФ «Хімзахист» в розмірі 17 000 грн.

Зауважує, що під час цієї зупинки та перевірки працівниками Управління державного нагляду (контролю) у Полтавській області було перевірено і дозвіл № 2025-698 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України 24.10.2025 року з і строком дії з 24.10.2025 року по 02.11.2025 року, в результаті перевірки якого порушень не виявлено.

Згідно п. 13 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію України» поліція відповідно до покладених на неї завдань видає відповідно до закону дозволи на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху. Пункт 4 Постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» визначає умови і режим проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, а саме: рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Таким чином, перевезення ТОВ «БФ «Хімзахист» негабаритного вантажу 24.10.2025 року під час фіксації перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 правил дорожнього руху України здійснювалось в рамках чинного законодавства з дотриманням відповідних вимог до перевезення таких вантажів на підставі діючого дозволу, а тому Позивач вважає, накладене на нього адміністративне стягнення незаконним та необґрунтованим, а постанову такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю в діях Позивача події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову серії АВ № 00009170 від 01.12.2025 року засобами поштового зв`язку Позивач не отримував, про її існування йому стало відомо лише 04.02.2026 року, коли на його рахунки було накладено арешт в рамках виконавчого провадження № 80153733 та фактичного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. До того ж відомості за номером поштового відправлення, яким на його адресу направлялась постанова у справі про адміністративне правопорушення, зазначений на її звороті 240, на офіційному сайті АТ «Укрпошта» відсутні у зв`язку з відсутністю його реєстрації в системі.

Приймаючи до уваги викладене, позивач просить скасувати постанову серії АВ № 00009170 від 01.12.2025 року про накладення на нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на його, ОСОБА_1 , користь сплачений судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2026 року задоволено заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мулявка С.О., про поновлення пропущеного строку звернення до суду із адміністративним позовом. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на адміністративний позов та письмові докази.

Від представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті, Бодак М.В., 23.02.2026 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00009170 від 01.12.2025 встановлено, що 24.10.2025 о 15 год 18 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 26.483, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,075% (2.03 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% (1.226 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, загальної ширини транспортного засобу на 7,077% (0.184 м.) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1, сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0619-21, чинний до 12.04.2031, свідоцтво про повірку №04/6359 від 01.11.2024, чинне до 01.11.2025 (підсистема вагового контролю), та сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0695-21, чинний до 20.09.2031, свідоцтво про повірку №1402 від 06.11.2024, чинне до 01.11.2025 (підсистема габаритного контролю), копії додаються. За вказане правопорушення Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Постанову серії АВ №00009170 винесено 01.12.2025 та 02.12.2025 скеровано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №R40 на поштову адресу Позивача: вул. Велика Набережна, 35, кв.120, м. Кременчук, Полтавська обл., тобто на адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказану самим Позивачем при реєстрації транспортного засобу, та підтверджену Позивачем в позовній заяві. Поштове відправлення №R40 було 24.12.2025 повернуто на адресу Відповідача через невручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання (докази відправки та повернення додаються). Представник відповідача звертає увагу, що Інструкція №512 покладає на органи Укртрансбезпеки обов`язок саме щодо направлення постанови особі за адресою місця реєстрації (проживання), що відома на момент винесення постанови відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, при цьому обов`язку контролюючого органу здійснювати перевірку правильності адреси, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказаної перевізником при реєстрації такого транспортного засобу, норми вказаного нормативно-правового акту не передбачають.

Вважає, що відповідачем в повній мірі дотримано вимог встановленого порядку повідомлення Позивача про винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності шляхом направлення її на адресу, відомості про яку містяться в державних реєстрах. Відповідно до абзацу 10 пункту 8 Інструкції №512 постанова серії АВ №00009170 від 01.12.2025 набрала законної сили 24.12.2025 та у зв`язку з несплатою в установлений строк застосованого штрафу була направлена для примусового виконання до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в подвійному розмірі.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: Зовнішній габарит, Ширина: Максимальне значення параметра, метрів 2,6; б) фактичної маси: Тип транспортного засобу, Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, 40 тонн, місцевого значення, 24 тонн; в) навантаження на вісь: Кількість осей: На одинарну вісь, Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, 11,5 тонн, місцевого значення, 7 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Разом з тим, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у статті 132-1 передбачено відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Представник відповідача звертає увагу, що у спірних правовідносинах мова йде про перевищення саме нормативних вагових параметрів транспортних засобів під час руху автомобільними дорогами, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а не технічних характеристик транспортного засобу щодо маси, визначених свідоцтвом про реєстрацію такого транспортного засобу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Наявні в матеріалах справи матеріали автоматичної фіксації містять всі необхідні відомості та інформацію, що передбачені в якості обов`язкових для метаданих відповідно до пункту 15 Порядку №1174.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Оскаржувана постанова містить всі передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем; 3)витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.

Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові, та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності (роздруківки додаються). Інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, зміст постанови від 01.12.2025 серії АВ №00009170 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, загальної маси та навантаження на осі.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом Позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні габаритно-вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові

З матеріалів, долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів загальної маси, навантаження на осі та ширини транспортного засобу в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю (загальна маса «weight-full», навантаження на кожну вісь із зазначенням номеру осі «axleload» та ширина «width»), сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем, яка використовувалась Відповідачем при розгляді справи про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, та відображені в роздруківці відомостей системи автоматизованого робочого місця інспектора (витяг з програми АРМ-аудиту).

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

При цьому, варто звернути увагу, що метадані та зміст постанови за своєю суттю та призначенням є абсолютно різними поняттями, що в жодному разі не можуть бути ототожнені.

Відповідно до додатку 1 до Інструкції №512 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в постанові має міститися виключно інформація про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, дата народження, місце проживання (перебування), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зазначення в тексті постанови інших відомостей, положеннями даного нормативно-правового акту не передбачено .

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Щодо суб`єкта відповідальності за порушення встановлених законодавством габаритно-вагових норм представником відповідача зазначено, що особа суб`єкта відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначається відповідно до статті 14-3 КУпАП.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2 і 3 статті 132-1 цього Кодексу , зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб , а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Так, ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, відповідно до положень пункту 2 розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). У разі якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, уповноважені посадові особи встановлюють особу, зазначену у частині 1 статті 14-3 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За запитом уповноваженої посадової особи (за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України надають відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Так, під час опрацювання наданих системою матеріалів інформаційного файлу щодо виявленої події порушення в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою особою Укртрансбезпеки від ЄДРТЗ було отримано інформацію про особу суб`єкта відповідальності відповідно до статті 14-3 КУпАП, а саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб MAN TGA 26.483, державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , позивача по справі.

При цьому, згідно отриманої інформації відомості щодо належного користувача даного транспортного засобу до ЄДРТЗ внесені не були.

Водночас, Позивач зазначає про те, що він не є суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, оскільки відповідно до умов укладеного договору оренди №б/н від 03.01.2025 передав у користування зазначений транспортний засіб іншій особі ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» та саме останні здійснювали перевезення вантажу на момент фіксації адміністративного правопорушення, з огляду на що відсутні підстави щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Однак, нормами чинних нормативно-правових актів не передбачено зміни особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, у разі передачі такого в користування іншій особі.

Згідно отриманої в порядку інформаційної взаємодії інформації з інформаційно-телекомунікаційної системи відомості щодо належного користувача даного транспортного засобу (ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», як зазначає Позивач в позовній заяві) до ЄДРТЗ внесені не були.

Так, положення статті 14-3 КУпАП чітко визначають коло можливих суб`єктів відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП, якими можуть бути: 1. фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб; 2. керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, або особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи; 3. належний користувач транспортного засобу в разі, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1145 (далі Порядок №1145), визначено, що цей Порядок визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №1145, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення. В свою чергу, передача транспортного засобу в користування іншій особі не є самостійною підставою для внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу за відсутності на те відповідної заяви уповноваженого суб`єкта. За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком №1145. При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб (Позивача) або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

До того ж, відповідно до пункту 3, 5 Порядку №1145 підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками (власником транспортного засобу та належним користувачем), якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень законодавства вбачається, що особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, вважається власник даного транспортного засобу та саме на таку особу відповідно до статті 14-3 КУпАП покладається адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 132-1 цього Кодексу, за умови відсутності в ЄДРТЗ відомостей про належного користувача даного транспортного засобу. Відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС; 3) Портал Дія, у тому числі з використанням його мобільного додатка.

З огляду на зазначені обставини та відсутність у ЄДРТЗ відомостей щодо належного користувача транспортного засобу на момент виявлення події адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, відповідно до норм статті 14-3 КУпАП та Порядку №1174, Інструкції №512 до адміністративної відповідальності притягнуто власника транспортного засобу ОСОБА_1 , позивача по справі.

В свою чергу, відповідно до частини 2 статті 53-1 Закону України «Про дорожній рух» відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, у разі притягнення її до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), має право зворотної вимоги до особи, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Відтак, у разі, якщо Позивач вважає, що правопорушення вчинене іншою особо, має право звернутися до такої особи з вимогою про відшкодування завданих збитків.

Окрім того, зазначає, що перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги, про що прямо вказано в постанові із зазначенням застосованої формули (примітки до постанови). Звертає увагу, що засобами автоматичного пункту зафіксовано 3 окремих порушення (перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,075%, перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% та перевищення загальної ширини транспортного засобу на 7,077%), кожне з яких є самостійною підставою для притягнення особи до відповідальності та застосування штрафу. Однак, відповідно до положень частини 2 статті 36 КУпАП до Позивача згідно оскаржуваної постанови застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Натомість, з приводу посилань Позивача в позовній заяві на проведення 24.10.2025 посадовими особами відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Полтавській області рейдової перевірки щодо належного йому транспортного засобу, під час якої було встановлено, що належний Позивачу транспортний засіб передано ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» та порушень умов дозволу не було виявлено, вважає за доцільне наголосити на тому, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) транспортних засобів, що проводяться безпосередньо посадовими особами територіальних органів Укртрансбезпеки на автомобільних дорогах, та автоматична фіксація порушень габаритно-вагових параметрів транспортних засобів засобами автоматичних комплексів фіксації є різними способами здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства про автомобільний транспорт, що є самостійними та незалежними одне від одного. При цьому, під час проведення рейдової перевірки водієм транспортного засобу було пред`явлено інспекторам товарно-транспортну накладну №63 від 24.10.2025, відповідно до якої автомобільним перевізником зазначено ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», з огляду на що акт проведення перевірки було складено саме на автомобільного перевізника ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист». Натомість, принцип функціонування системи автоматичної фіксації порушень передбачає те, що на момент фіксації адміністративного правопорушення та розгляду отриманих з використанням інформаційно телекомунікаційної системи від автоматичних пунктів метаданих в уповноваженої особи відсутні відомості про товарно-транспортну накладну, на підставі якої здійснюється перевезення та, відповідно, уповноваженій особі об`єктивно невідомі ті відомості, що можуть бути зазначені в тих чи інших документах, на підставі яких здійснюються перевезення вантажів на момент проїзду автоматичного пункту.

Вважає дії Укртрансбезпеки щодо встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, винесення оскаржуваної постанови та притягнення Позивача до відповідальності у виді штрафу в розмірі17 000,00 грн., правомірними. В свою чергу, позовні вимоги Позивача по справі №537/827/26 вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, передбачає, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Позивачем у порядку частини першої статті 77 КАС України не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, так само як і не надано доказів на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог відсутні і підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування судових витрат.

У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Мулявкою С.О., 28.02.2026 подано відповідь на відзив, з якої вбачається, що сторона позивача вважає такий відзив поданим з грубим порушенням норм процесуального права. Як видно з додатків, доданих Відповідачем до відзиву на позовну заяву 23.02.2026 року ним долучено лише квитанцію про його надсилання лише одній стороні представнику Позивача адвокату Мулявці Сергію Олександровичу, натомість документів, які б підтверджували його направлення самому Позивачеві не долучено, що свідчить про порушення Відповідачем норм процесуального права, визначених в ч. 3, ст. 162 КАС України. 24.02.2026 року з пропущенням процесуального строку, відповідач подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи в порядку ч. 10, ст. 79 КАС України, в якому просить долучити як доказ документ на підтвердження направлення копії відзиву на позовну заяву Позивачу на електронну адресу, вказану в позовній заяві. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву не подавалось. Таким чином, із врахування наведених вище грубих порушень норм процесуального права відзив на позовну заяву підлягає поверненню.

Щодо суті самого відзиву на позовну заяву зазначає, що Позивачем ніяким чином не оспорюється законність, механізм та сама процедура використання технічних засобів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, так само як і невідповідність самої постанови вимогам ст. 283 КУпАП та правильності її заповнення. Натомість Позивач звертає увагу на те, що чинним законодавством України не передбачено обов`язковості внесення відомостей/реєстрації в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (далі ЄДРТЗ) щодо належного користувача транспортного засобу, що зазначає і сам Відповідач, проте відсутність таких відомостей в ЄДРТЗ сама по собі не спростовує законність укладеного договору оренди транспортного засобу, зокрема й того, який було укладено 03.01.2025 року між Позивачем та ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» як і не спростовує того, що ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» є належним користувачем, а сам Порядок внесення відомостей про належного користувача до ЄДРТЗ визначає таку процедуру лише для автоматизованого обліку, що визначено в п. 1 цього порядку.

Разом з цим, враховуючи той факт, що транспортні засоби, які є предметом цього договору оренди і належать Позивачеві на праві власності, використовувались належним користувачем - орендарем ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» за цільовим призначенням на законних підставах та цільовим призначенням його є перевезення саме негабаритних вантажів, Позивачеві було достеменно відомо, що орендар добросовісно для кожного такого перевезення отримує відповідний дозвіл, як було і під час здійснення перевезення екскаватора 24.10.2025 року, яке здійснювалось орендарем на підставі Дозволу № 21-29698 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого 24.10.2025 року уповноваженим органом Національної поліції України, при цьому Позивач ніякої участі у цьому не приймав, більше того не є відповідальною особою.

Крім цього, відсутність взаємодії та обміну даними між державними інформаційними базами даних двох державних органів, уповноважених на видачу таких дозволів Національної поліції України та Державної служби України з питань безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), що прослідковується через відсутність в уповноваженої особи Укртрансбезпеки, якою розглядалась справа про адміністративне правопорушення і виносилась оскаржувана постанова, будь-якої інформації про виданий відповідний дозвіл на перевезення уповноваженим органом Національної поліції України на момент розгляду справи, в якому вказані всі необхідні реквізити для правильного визначення суб`єкта вчиненого адміністративного правопорушення, унеможливило забезпечення повного і всебічного розгляду такої справи з врахуванням усіх її обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відповідно і дотримання основ суворого додержання законності, визначеного в ст. 7 КУпАП. За належних умов, при яких розгляд справи проводився б повно та всебічно, за наявності підстав для накладення адміністративного стягнення, до відповідальності притягувалась саме відповідальна особа належного користувача ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист».

Окрему звертає увагу на посилання Відповідача в своїх аргументах щодо неможливості врахування пред`явленого дозволу № 2025-698 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого 24.10.2025 року уповноваженим органом Національної поліції України належному користувачеві транспортного засобу орендареві ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» в якості чинного на висновки, викладені в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024 року у справі № 420/26298/23. Вказані в даній справі обставини не є релевантними з обставинами, які досліджуються в даному спорі, адже по перше в справі № 420/26298/23 досліджено, що дозвіл не був врахований взагалі, оскільки водій рухався не за маршрутом, який було зазначено у дозволі, а по-друге, такий дозвіл видавався іншому перевізнику, ніж був вказаний в товарно-транспортній накладній та фактично здійснював перевезення.

Що ж до трактування Відповідачем обставин рейдової перевірки 24.10.2025 року на свою користь зі сторони неможливості перевірки параметрів транспортного засобу фактичним показникам, то слід зазначити, що вони описані саме для підтвердження факту визначення належного користувача транспортних засобів орендаря ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», відповідальну особу якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за декілька годин до обставин, наслідком яких є прийняття оскаржуваної постанови.

Просив відзив на позовну заяву з додатками у справі № 537/827/26, поданий Відповідачем через електронний кабінет 23.02.2026 року, повернути без розгляду. Вирішити спір у справі № 537/827/26 за наявними матеріалами справи.

Від представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті, Бодак М.В., 05.03.2026 до суду надійшли додаткові письмові пояснення щодо відповіді на відзив, у яких щодо доводів сторони Позивача про надсилання відзиву на позовну заяву по справі виключно до електронного кабінету представника Позивача, а не на адресу самого Позивача, як порушення процесуального порядку подання відзиву з боку Відповідача, зазначено, що у даній справі Позивач, ОСОБА_1 , бере участь у справі не особисто, а через свого представника адвоката Мулявку Сергія Олександровича. Зокрема, як позовну заяву, так і відповідь на відзив по справі було подано саме адвокатом Мулявкою С.О. в інтересах ОСОБА_1 . В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи. Положеннями статті 60 КАС України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина 1). Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частина 2 статті 60 КАС України). Відповідно до частини 3 статті 60 КАС України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суду шляхом подання письмової заяви. В матеріалах справи відсутні відомості про припинення представництва інтересів позивача ОСОБА_1 адвокатом Мулявкою С.О. чи залучення Позивачем до участі у справі іншого адвоката. Натомість, відповідно до частини 9 статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі , або є публічно доступними. Частиною 3 статті 162 КАС України передбачено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідно до зазначеного відзив на позовну заяву по справі разом з доданими до нього доказами та матеріалами був поданий до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд» з одночасним його надісланням засобами системи до електронного кабінету представника Позивача, а також додатково на електронну пошту самого Позивача. Відтак, стороною Відповідача в повній мірі було виконано вимоги чинного процесуального законодавства щодо надіслання документів та доказів іншій стороні по справі стороні Позивача в особі належним чином уповноваженого на представництво інтересів адвоката. З огляду на викладене вище, вважають доводи та вимоги сторони Позивача, викладені у відповіді на відзив від 28.02.2026, про необхідність повернення без розгляду відзиву сторони Відповідача на позовну заяву безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо доводів Позивача про відсутність у нього статусу суб`єкта відповідальності за виявлене адміністративне правопорушення зазначено, що внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ . Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення. В свою чергу, передача транспортного засобу в користування іншій особі не є самостійною підставою для внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу за відсутності на те відповідної заяви уповноваженого суб`єкта. За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком №1145. При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб (Позивача) або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень законодавства вбачається, що особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, вважається власник даного транспортного засобу та саме на таку особу відповідно до статті 14-3 КУпАП покладається адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 132-1 цього Кодексу, за умови відсутності в ЄДРТЗ відомостей про належного користувача даного транспортного засобу.

Окремо зазначає, що стаття 14-3 КУпАП була предметом перевірки Конституційного Суду України та відповідно до рішення від 11.12.2025 №7-р(I)/2025 визнана такою, що відповідає Конституції України.

Вважає, що позивачем за змістом поданої відповіді на відзив жодним чином не спростовано доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо виявлення факту адміністративного правопорушення та, навпаки, тільки підтверджено правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за допущене порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не зверталися, від відповідача до суду надійшов відзив, а також подано відповідь на відзив стороною позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ст. 7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 транспортний засіб MAN TGA 26.483, д.н.з. НОМЕР_1 , транспортний засіб NOTEBOOM, д/н НОМЕР_2 , відповідно, на праві власності належать ОСОБА_1 .

Між ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», в особі директора Ткаченка О.С., та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , 03 січня 2025 року у м. Кременчук укладено договір оренди транспортних засобів строком до 31 грудня 2026 року (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 1.1 договору у порядку і на умовах, визначених даним договором, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування транспортні засоби, визначені у п. 1.2 договору.

Предметом оренди згідно із п.1.2 договору є транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач Е, марки MAN, модель TGA 26.483, д.н.з. НОМЕР_1 , а також спеціалізований напівпричіп Н/ПР-платформа-Е, марки NOTEBOOM, модель OSD-AZ-56, д/н НОМЕР_2 .

Відповідно до п.2.1 договору орендовані транспортні засоби будуть використовуватись орендарем для здійснення господарської діяльності, для службових потреб у відповідності з технічним призначенням даних транспортних засобів.

На підтвердження факт передачі орендодавцем вищевказаних транспортних засобів орендарю до матеріалів позову додано копію акту передачі-приймання транспортних засобів в оренду від 03 січня 2026 року.

Постановою серії АВ № 00009170 від 01 грудня 2025 року, винесеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Курлаєвою Ю.С., позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , який проживає: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Зі змісту постанови АВ № 00009170 від 01 грудня 2025 року вбачається, що 24.10.2025 о 15 год 18 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 26.483, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,075% (2.03 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% (1.226 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, загальної ширини транспортного засобу на 7,077% (0.184 м.) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м.

На підтвердження відомостей, зазначених у постанові, відповідачем до відзиву додано фотознімки належного позивачу транспортного засобу з інформацією про вагу, а також час і місце його руху.

В зазначеній постанові зазначено, що правопорушення зафіксоване за допомогою технічного засобу WIM7,WAGA-WIM35 зав. №1, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу №1402, № 04/6539, строком дії до 01.11.2025. Відповідачем до відзиву додано сертифікат відповідності вказаного приладу, сертифікат перевірки.

Проаналізувавши доводи відповіді на відзив сторони позивача, дослідивши матеріали справи, у тому числі, докази направлення письмового відзиву на адресу представника позивача одночасно із надісланням відзиву до суду, враховуючи надані підтвердження направлення відзиву на електронну адресу позивача, що мало місце наступного дня, на переконання суду підстав до повернення відзиву не вбачається, письмовий відзив підлягає долученню до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 15, 29 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до частини 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Позивач вказує, що вказана постанова є протиправною, порушує його права, оскільки він, як власник, який передав в платне користування транспортний засіб ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підлягає скасуванню.

На підтвердження доводів позову, зокрема щодо факту визначення належного користувача транспортних засобів орендаря ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист», стороною позивача до суду надано: - АКТ № ОАР 047526 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, від 24 жовтня 2025 року, яким підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є власником вантажного автомобіля, який передано ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист»; - товарно-транспортну накладну №63 від 24 жовтня 2025 року; - постанову № ОПШ 043866 від 09 грудня 2025 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист» в розмірі 17 000 грн; - дозвіл № 2025-698 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України 24.10.2025 року, строком дії з 24.10.2025 року по 02.11.2025 року, перевізник - ТОВ «Будівельна фірма «Хімзахист».

Як встановлено судом, позивачем не оспорюється законність, механізм та процедура використання технічних засобів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, а також невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП щодо правильності її заповнення.

Стосовно доводів позову щодо суб`єкта адміністративної відповідальності суд приходить до таких висновків.

Суб`єкт відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, визначений ст.14-3 КУпАП, за змістом якої адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Єдиний державний реєстр транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2020 №779, Єдиний державний реєстр транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) - це інформаційна система, яка є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ (далі - ЄІС МВС), що забезпечує накопичення, використання, узагальнення, зберігання, передачу, захист інформації про зареєстровані транспортні засоби, їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

Адміністратором ЄДРТЗ є Головний сервісний центр МВС, який забезпечує, серед іншого, обробку (унесення, накопичення, використання, узагальнення, зберігання, передачу, захист) інформації в ЄДРТЗ про зареєстровані транспортні засоби, їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (пункт 6 розділу І).

Пунктом 1 розділу ІІІ зазначеного Положення передбачено, що основними інформаційними об`єктами ЄДРТЗ є набір відомостей про: зареєстровані на території України транспортні засоби та їх власників (співвласників), належних користувачів; закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

Постанова КМУ від 8 жовтня 2022 року № 1145 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку, відповідно до пп.2, 3 якого Підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Заявники - власник транспортного засобу (його представник за нотаріально посвідченою довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належний користувач.

Підпункт 4 пункту 2 встановлює, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пункт 5 вказаного Порядку, передбачає, що відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) електронний кабінет водія; 3) Портал Дія.

Під час внесення до Реєстру відомостей забезпечується їх зберігання, запобігання несанкціонованому доступу та поширенню персональних даних відповідно до законодавства.

Згідно із п.п. 12. 13 Порядку строк, на який вносяться відомості про належного користувача, зазначається в електронній заяві або заяві та відповідає строку, зазначеному заявниками. За згодою заявників внесення відомостей до Реєстру про належного користувача може здійснюватися без зазначення строку.

Відповідно до п. 14 Порядку внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється в сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належного користувача.

У разі коли власником транспортного засобу є фізична особа, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача або їх виключення через електронний кабінет водія або через Портал Дія здійснюється нею особисто (п. 15 Порядку).

У разі звернення до сервісного центру МВС особи, уповноваженої в установленому порядку власником транспортного засобу - фізичною особою вносити до Реєстру відомості про належного користувача, обов`язково подається нотаріально посвідчена довіреність (п. 16 Порядку).

В пункті 17 Порядку № 1145 визначено перелік документів, які подаються заявниками до сервісного центру МВС. Заява разом із документами, на підставі яких до Реєстру внесено відомості про належного користувача, формується в окрему справу, прошивається і зберігається в сервісному центрі МВС протягом трьох років (п. 24 Порядку № 1145).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1145 внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив власник транспортного засобу на підставі електронної заяви, здійснюється заявниками через:

1) електронний кабінет водія шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із накладенням електронних підписів заявників;

2) Портал Дія шляхом заповнення електронної заяви в довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, із зазначенням відомостей, передбачених додатком 1, із накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису Дія. Підпис (Дія ID) або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія.

У разі наявності у Реєстрі відомостей про належного користувача в належного користувача засобами мобільного додатка Порталу Дія (далі -Дія) автоматично формується електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у формі електронного відображення інформації в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453 «Про затвердження Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 10, ст. 521) (п. 28 Порядку № 1145).

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, слід дійти висновку, що обов`язок права внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) не покладається виключно на представника юридичної особи користувача. Таким правом наділений власник транспортного засобу.

Статтею 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті - якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1145.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача).

Отже, у разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою Порядку № 1145, особа за якою зареєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлена можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених вище положень законодавства вбачається, що особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, вважається власник даного транспортного засобу та саме на таку особу відповідно до статті 14-3 КУпАП покладається адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 132-1 цього Кодексу, за умови відсутності в Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача даного транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах даної адміністративної справи докази, суд приходить до висновку, що притягуючи позивача до відповідальності, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Разом із цим, слід зазначити, що у відповідності до частини 2 статті 53-1 Закону України «Про дорожній рух» відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, у разі притягнення її до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), має право зворотної вимоги до особи, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, проаналізувавши аргументи сторін та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та обґрунтовано факт вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про належність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

Обов`язок відповідача щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення не звільняє позивача від доказування підстав позову, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вимоги позивача щодо стягнення на його користь судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст.77, 78, 90, 94, 242 - 245, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ),від імені та в інтересах якого діє адвокат Мулявка Сергій Олександрович (адреса місцезнаходження: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, вул. Першотравнева, буд. 62), до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 51; ) про визнання протиправною та скасування постанов про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складений 13 березня 2026 року.

Суддя : Т.О. Мартишева