Справа № 240/9126/26
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні доказів

16 березня 2026 року м. Житомир справа №240/9126/26

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_2 та Головне управління Національної поліції в Житомирській області, в якому він просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію стосовно ОСОБА_1 про виключення 08.08.2022 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 3 ч. 6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у редакції від 23.04.2022.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 08.08.2022 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 був проведений його медичний огляд, за результатами якого встановлено діагноз "біполярний афективний розлад, маніакальна фаза з психотичними симптомами маячний синдром" та на підставі статті 14 "а" графи III Розкладу хвороб визнано його непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №2382/11. Згідно з відомостями тимчасового посвідчення офіцера запасу №43, виданого 20.02.2014 ІНФОРМАЦІЯ_5 , його з 08.08.2022 було виключено з військового обліку у зв`язку із визнанням непридатним до військової служби, що засвідчено підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 майора ОСОБА_2 та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_7 . Однак надалі із відомостей сформованого у мобільному застосунку «Резерв+» військово-облікового документа в електронній формі, що містить QR-код (номер в реєстрі Оберіг 7) він встановив, що інформація у електронному військово-обліковому документі відображається некоректно, а саме: у мобільному застосунку «Резерв+» його категорія обліку значиться, як військовозобов`язаний, хоча, як вже зазначалось, він 08.08.2022 був виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». ОСОБА_1 вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поновлення його на військовому обліку військовозобов`язаних, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

11 березня 2026 року було здійснено реєстрацію позовної заяви ОСОБА_1 в автоматизованій системі документообігу суду із присвоєнням їй єдиного уніфікованого номеру 240/9126/26.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/9126/26 було визначено суддю Черняхович І.Е.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просив забезпечити докази у справі шляхом витребування у Головного управління Національної поліції у Житомирській області належним чином засвідченої копії свідоцтва про хворобу, складеного за результатами проходження ним 08.08.2022 медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 .

На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що свідоцтво про хворобу від 08.08.2022, яке складене за результатами проходження ним медичного огляду у військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 є доказом, який підтверджує, що стосовно нього належним чином було проведено процедуру виключення з військового обліку військовозобов`язаних у зв`язку із непридатністю до військової служби. Вказане свідоцтво про хворобу від 08.08.2022 було вилучене слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області під час досудового розслідування кримінального провадження від 18.08.2023 №000021. У зв`язку із цим його представник звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із адвокатським запитом від 24.10.2025, в якому просив надати засвідчену копію свідоцтва про хворобу від 08.08.2022. За наслідками розгляду вказаного запиту слідче управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області надало письмову відповідь під 30.10.2025 №, в якій повідомило, що 08.09.2023 в ході проведення слідчих дій по кримінальному провадженню від 18.08.2023 №000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у ' ІНФОРМАЦІЯ_9 були вилученні документи, серед яких і документи ОСОБА_1 . Зазначені документи визнані речовим доказом та на них відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира накладено арешт. При цьому, управління зазначило, що згідно правових норм КПК України право одержувати копії процесуальних документів у випадках, передбачених цим Кодексом, має виключно потерпілий. Оскільки, ОСОБА_1 не є потерпілим у кримінальному провадженні №000021, запит про надання йому належним чином засвідченої копії свідоцтва про хворобу від 08.08.2022 задоволенню не підлягає. В контексті вказаного заявник повідомив, що він обмежений у можливості долучити до свого адміністративного позову належним чином засвідчену копію свідоцтва про хворобу, а тому є необхідність у забезпеченні доказу шляхом його витребування у слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області та огляду під час розгляду справи, а також подальшого долучення до матеріалів справи.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів був призначений в судовому засіданні на 16 березня 2026 року об 11:00.

Заявник та особи, що можуть отримати статус учасників справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду заяви про забезпечення доказів.

У судове засідання із розгляду заяви про забезпечення доказів з`явився тільки представник заявника адвокат Касянчук Сергій Вікторович. Особи, що можуть отримати статус учасників справи сторони, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до частини 3 статті 117 КАС України неявка заявника та інших особі, які можуть отримати статус учасників справи, не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Під час проведення судового засідання із розгляду заяви про забезпечення доказів на території Житомирської області було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку із чим представником позивача було заявлено клопотання про подальший розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Враховуючи вказане, суд прийняв рішення про здійснення розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши зазначену заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 2 статті 73 КАС України).

Правовими нормами частини 1 статті 114 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Пунктами 4 і 5 частини 1 статті 116 КАС України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Отже, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, застосовується у тих випадках, коли існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18 і від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19.

Однак, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики того, що докази, про забезпечення яких заявник порушує питання, можуть бути втрачені. Ненадання суб`єктами владних повноважень копій документів на адвокатський запит не свідчить про те, що вони мають намір знищити відповідні докази тощо.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заяву про забезпечення доказів є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Водночас суд роз`яснює заявнику, що неможливість самостійного отримання доказу є підставою для звернення до суду із клопотання про його витребування, а не підставою для вжиття заходів забезпечення доказів.

Керуючись статтями 114-117, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович