Справа № 480/10066/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень

13 березня 2026 року

м. Київ

справа №480/10066/24

адміністративне провадження №К/990/47957/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., розглянувши клопотання Міністерства оборони України

про зупинення виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року

у справі № 480/10066/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони, відповідач, скаржник), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони, оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року №18/с засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Міноборони прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - ОСОБА_2 та перерозподілити призначені суми коштів одноразової грошової допомоги рівними частинами між ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини, малолітньої ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від розміру 15000000 грн, визначених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міноборони, оформлене протоколом від 16 серпня 2024 року №18/с засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Міноборони повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , про призначення одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 2 постанови КМУ №168 на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Міноборони 20 листопада 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано з Сумського окружного адміністративного суду справу № 480/10066/24 та надано учасникам справи строк для надання відзиву та письмових пояснень на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі №480/10066/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, яке обґрунтовувалося тим, що оскаржуваними судовими рішеннями фактично покладено на Міністерство оборони України обов`язок повторно розглянути заяву щодо призначення частки одноразової грошової допомоги на користь доньки загиблого військовослужбовця, попри те, що така допомога вже була призначена у повному обсязі та розподілена між іншими особами, які мали право на її отримання, а саме між батьком та дружиною загиблого, у загальному розмірі 15 000 000 грн.

На думку скаржника, виконання зазначених судових рішень до завершення їх касаційного перегляду може призвести до необхідності здійснення перерозподілу вже виплаченої одноразової грошової допомоги між отримувачами або до прийняття нового рішення щодо її призначення, що у подальшому у разі скасування оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку може ускладнити або зробити неможливим відновлення становища сторін, яке існувало до їх виконання.

Від позивачки заперечень на зазначене клопотання до суду не надходило. При цьому матеріали касаційного провадження свідчать, що копію ухвали про відкриття касаційного провадження разом із копією касаційної скарги вона отримала 10 лютого 2026 року, що підтверджує належне повідомлення позивачки про подання Міністерством оборони України касаційної скарги та заявлене у її межах клопотання про зупинення виконання судових рішень.

Отже, позивачка була належним чином поінформована про подання касаційної скарги та відповідне клопотання, однак своїм процесуальним правом на подання заперечень щодо нього не скористалася.

Розглядаючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суддя-доповідач виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на частину першу статті 340 КАС України питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішує суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду.

Верховний Суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути істотні підстави, при цьому таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін.

Також Суд звертає увагу на пункт "с" Рекомендацій(95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 07 лютого 1995 року, в якому вказано, що якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.

Крім того, у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09 вересня 2003 року наголошено на тому, що якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судові органи повинні враховувати права та інтереси третіх осіб.

Також Суд бере до уваги положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України від 16 серпня 2024 року №18/с, яким відмовлено у призначенні частки одноразової грошової допомоги на користь малолітньої доньки загиблого військовослужбовця, зачатої за життя батька та народженої після його смерті, а також пов`язані з цим вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення такої допомоги з урахуванням висновків суду.

Оцінюючи наведені у клопотанні доводи, суддя-доповідач враховує, що виконання оскаржуваних судових рішень у частині, яка передбачає фактичне здійснення виплат з державного бюджету у вигляді одноразової грошової допомоги, за своєю правовою природою може спричинити істотні наслідки для публічних інтересів. У разі подальшого скасування цих рішень судом касаційної інстанції поворот їх виконання буде істотно ускладненим або фактично неможливим з огляду на приписи статті 381 КАС України, яка допускає такий поворот лише у виняткових випадках, зокрема у разі встановлення подання позивачем завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів. За таких обставин виконання оскаржуваних судових рішень до завершення їх касаційного перегляду створює ризик настання негативних наслідків, що підлягає врахуванню при вирішенні питання про зупинення їх виконання.

Разом з тим суд бере до уваги, що зупинення виконання судових рішень має тимчасовий характер, застосовується як винятковий захід та спрямоване на забезпечення ефективності касаційного перегляду, не позбавляє позивача права на судовий захист і не вирішує спору по суті, а відтак не порушує балансу інтересів сторін.

З огляду на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, значного розміру можливих виплат, а також ризику унеможливлення повороту виконання судових рішень у разі їх скасування, суддя-доповідач доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання Міністерства оборони України та зупинення виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі №480/10066/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи тимчасовий характер заходу у вигляді зупинення виконання судових рішень та те, що таке зупинення не вирішує спору по суті і не позбавляє позивачку права на отримання одноразової грошової допомоги у разі залишення судових рішень без змін, Верховний Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 16 травня 2025 року у справі №120/845/24, від 09 липня 2025 року у справі №520/32171/24, від 08 жовтня 2025 року у справі №420/1897/25 та від 23 січня 2026 року у справі №280/1098/25.

Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі №480/10066/24 задовольнити.

Зупинити виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі №480/10066/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк