Справа № 761/22416/25
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/225/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої позивач просить суд: постанову від 26 травня 2025 року серії 2КІ № , складену головним спеціалістом-інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Пігарєвим С.В., про накладення адміністративного стягнення на підставі ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. - скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, у яких винесено постанову 26 травня 2025 року серії 2КІ № , - закрити .

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідності до постанови серії 2КІ № , яке було виявлено на лобовому склі належного мені автомобіля Сузукі Свіфт держ.номер НОМЕР_1 , головним спеціалістом інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Пігарєвим Станіславом Валерійовичем в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу НОМЕР_1 , 2025-05-26, 16:06:10, вул.Лаврська,10, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункт 15.10, б) Правил дорожнього руху. У відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова від 26 травня 2025 року серії 2КІ № про притягнення мене, як власника транспортного засобу Сузукі Свіфт держ.номер НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП України, є протиправною та підлягає скасуванню.

У позовній заяві зазначено, що з оскаржуваної постанови від 26.05.20254 року серії 2КІ № вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п.«б» п.15.10 Правил дорожнього руху. Зокрема, на веб-порталі «Київ-цифровий» вказано суть порушення «Транспортний засіб поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками». Таким чином, із системного аналізу та тлумачення ПДД щодо стоянки та тротуарах виходить однозначне правило про те, що стоянка на тротуарах заборонена, за виключенням випадків, коли це передбачено знаками з відповідними табличками, а також стоянки легкових автомобілів та и мотоциклів на краю тротуару, якщо для руху пішоходів залишається не менш 2 м його ширини. У даному випадку тротуар по вул.Лаврській,10 у м.Києві відокремлений від проїзної частини газоном.

Так, позивачем зазначено, що по вул.Лаврська, 10 у м.Києві знаходиться головний офіс ДП «Національний культурно-мистецький та музейний комплекс «Мистецький арсенал», а на тротуарі перед будинком влаштоване місце для паркування автомобілів співробітників, клієнтів та гостей ДП «Мистецький арсенал», а також мешканців будинку, яке з обох сторін обладнано шлагбаумами. На фото видно, що автомобіль позивача стоїть на краю тротуару вздовж газону поряд з іншими автомобілями мешканців будинку та відвідувачів офісу Мистецького арсеналу. Автомобіль позивача є легковим і був припаркований у чіткій відповідності до вимог п.п. «в» п.15.10 ПДД, що виключає порушення правил п.п. «б» п.15.10 ПДД, у зв`язку з чим притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП України за порушення п.п. «б» п.15.10 ПДД є безпідставним і протиправним, оскільки у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП

Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова від 26 травня 2025 року серії 2КІ № про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП України є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

18.06.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача - Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому останній просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідачем вказано, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 травня 2025 року серії 2КІ № . На позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення пункту 15.10 б) ПДР України. Департамент звертає увагу, що постанову винесено у зв`язку з порушенням позивачем вимог підпункту б) пункту 15.10 Правил, а тому твердження щодо застосування в даному випадку підпункту в) пункту 15.10 Правил не є предметом розгляду в даній справі і є недоречним.

У відзиві зазначено, що Департамент заперечує, що транспортний засіб позивача SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 був залишений на краю тротуару, оскільки це спростовується матеріалами фотофіксації до постанови, зробленими позивачем та доданими до справами фотознімками - фото 5, 6 та 7 а також судовою практикою. Департамент також ставить під розумний сумнів позицію Позивача, стосовно того, що відстань для проходу пішоходів була понад два метри, оскільки позивачем заміри не здійснювались та не надавались, а Інспектором не здійснювались, оскільки, відстань не була предметом доказування під час винесення постанови у зв`язку з порушенням підпункту б) пункту 15.10 Правил.

Відповідачем зазначено, що з матеріалів фотофіксації до постанови, під кожним з фотознімків відображена інформація про розташування у вигляді географічних координат, отже, в цій частині інспектором з паркування повністю дотримано вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Пігарєвим Станіславом Валерійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 26 травня 2025 року серії 2КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З постанови вбачається, що транспортний засіб SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 , 26 травня 2025 року о 16 год. 06 хв. на вул. Лаврська, буд. 10 в м. Києві, поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, чим порушено п 15.10 б) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: термінал: АРМ Інспектора.

Сторонами не заперечувалось що власником транспортного засобу «SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , що також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.03.2023 рішенням Київської міської ради, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911 було затверджено Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (нова редакція).

Відповідно до п. 1 вказаного положення Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який утворений відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у структурі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рішенням Київської міської ради від 20 червня 2002 року N 28/28 «Про утворення виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і загальної чисельності». Департамент перейменовано з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідно до рішення Київської міської ради від 08 грудня 2016 року N 544/1548 «Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» перейменовано з Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідно до рішення Київської міської ради від 15 березня 2012 року N 198/7535 "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" було перейменовано з Головного управління контролю за благоустроєм виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно до п. 4 Положення основними завданнями Департаменту є: 4.9. Здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів в межах повноважень, наданих законодавством України. 4.10. Виконання функцій управління (інспекції) з паркування. Пунктом 5.50. Положення Департамент здійснює контроль за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів. 5.51. Здійснює контроль за оплатою вартості послуг з паркування у встановленому порядку. 5.52. Розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладає адміністративні стягнення. 5.53. Здійснює тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку в разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ,

Згідно п.5 Положення у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджуються наказом директора Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту виконання покладених на них завдань мають право: для 1) здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису); 2) розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; 3) складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; 4) накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); 5) розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності; 6) складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів; 7) здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку; 8) брати участь у межах своєї компетенції у роботі комісій, що утворюються Київською міською радою та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 9) надавати інформацію іншим органам державного контролю відповідно до законодавства; 10) установлювати за даними державних реєстрів відповідальних осіб за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів; 11) складати протоколи про порушення вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів відповідно до законодавства та надавати їх на розгляд у встановленому порядку; 12) мають інші права, визначені законом.

Відповідно ст. 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису) , статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу.

Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва уповноважено від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також проводити тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122, частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, визначених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху), а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою відповідача.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі по тексту - ПДР).

Згідно з п. 1.1 ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Також інспектори здійснюють фотофіксацію (відеозапис) порушень ПДР в розділі стоянки, зупинки, та притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що головний спеціаліст - інспектор з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Пігарєв Станіслав Валерійович наділений повноваженнями накладати адміністративні стягнення на підставі КУпАП.

Пунктом 15.1 Правил визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Підпунктом «б» п.15.10 ПДР України зазначено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно на дані правовідносини поширюється положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом АРМ Інспектор про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

Веб-сайт, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, kyiv.digital/penalty/check через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - номер постанови від 26.05.2025 року, де містяться фото транспортного засобу «SUZUKI SWIFT», номерний знак НОМЕР_1 , а саме містить чотири фотознімків, виконаних з різних ракурсів, які відображають: дату порушення - 26.05.2025 та час вчинення правопорушення. Окрім того, позивач не заперечував факт розміщення на стоянку власного транспортного засобу SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 10, однак вважала, що перешкод для руху пішоходів створено не було.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху України тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Разом з тим лінією між тротуаром та проїзною частиною є укладений бордюрний камінь.

У постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 № 761/43725/21 зроблено висновок, що зі змісту норми підпункту в) пункту 15.10 Правил вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог , а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Оскільки матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання підпункту в) пункту 15.10 Правил є необгрунтованим

Зі змісту матеріалів фотофіксації, також вбачається, що транспортний засіб «SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачці, здійснює стоянку безпосередньо на тротуарі.

Згідно п. 11.13 Правил забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Як вбачається із матеріалів фотофіксації транспортний засіб позивача був розташований безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару. Так, з доданих до позовної заяви фотознімків, вбачається, що автомобіль позивача SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 розміщено на значній відстані від краю тротуару, а не на краю, оскільки між транспортним засобом позивача і проїзною частиною розташована зелена зона та встановлено паркан. Також, на недоречність посилання на підпункту в) пункту 15.10 Правил вказують

Щодо посилання позивача на п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, відтак, відсутній факт порушення Правил дорожнього руху, так само як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, то суд зазначає наступне.

З наявних у справі матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що належний позивачу транспортний засіб «SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 », був припаркований не на краю тротуару, як передбачено п.п. «в» п. 15.10 ПДР України.

Окрім того, суд звертає увагу, що за правилами ПДР краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів.

Також суд зазначає, що зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Враховуючи, що матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання останнім п.п. «в» п. 15.10 ПДР України є необґрунтованим..

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 750/3679/17 транспортний засіб має бути припаркований на краю тротуару, що примикає до проїзної частини та розташований таким чином, щоб він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху.

Отже, однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.

Тобто, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 ПДР України для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару, який примикає до проїзної частини.

Натомість, відповідно до фотознімків, які містять в матеріалах справи, належний позивачу транспортний засіб був припаркований не на краю тротуару, що знаходиться біля полоси руху для транспортних засобів, оскільки між проїзною частиною та автомобілем є ділянка зелених насаджень (в позовній заяві, позивачем зазначено, що відокремлений від проїзної частини газоном) та встановлено паркан.

За таких обставин, доводи позивача про дотримання ним пп. «в» п.15.10 ПДР є необґрунтованими та безпідставними, а тому позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення п.п. «б» 15.10 ПДР.

Аналогічний висновок викладені Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 06.09.2023 у справі № 757/68002/21-а.

Окрім того, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.01.2025 у справі № 757/38876/23-а щроби висновок, що посилання позивача, як на правомірність здійснення стоянки на тротуарі, п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки автомобіль позивача не був поставлений на стоянку способом часткового виїзду на тротуар передньою або боковою частиною, а повністю перебував на тротуарі.

До того ж, автомобіль позивача не був поставлений на стоянку способом часткового виїзду на тротуар передньою або боковою частиною, а повністю перебував НА тротуарі. Наведена позиція повністю узгоджується з судовою практикою, яка міститься в судових рішеннях від 27.05.2024 у справі №751/2112/24, від 20.05.2024 у справі № 757/38876/23-а, від 20.04.2024 у справі № 752/672/24, від 06.03.2023 у справі № 755/13456/22, від 21.02.2023 у справі № 754/11960/22.

Суд вважає, що відповідачем надані фото автомобіля, які дійсно підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем та свідчать про не змістовність доводів останнього, викладених у позовній заяві, якими він обґрунтовував неправомірність його притягнення до адміністративної відповідальності.

Тобто, автомобіль позивача було припарковано з порушенням ПДР України, отже, наявне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке належним чином зафіксоване.

Суд зазначає, що зазначені речові докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Встановлено, що на виконання вказаних вище приписів чинного законодавства України відповідачем було здійснено фотофіксацію, вказаних обставин в кількості шести зображень з різних ракурсів.

Згідно з статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Встановивши відповідальну особу, а саме позивачку, за яким зареєстровано транспортний засіб транспортного засобу SUZUKI SWIFT, номерний знак НОМЕР_1 , головним спеціалістом-інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2025 серія 2КІ № за порушення вимог частини 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Крім того, суд приймаючи рішення звертає увагу на те, що відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17, було зазначено наступне: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).».

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Суд вважає, що відповідач виконав обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС та надав суду докази щодо правомірності прийнятого ним рішення стосовно позивача.

Враховуючи викладене, вбачається, що головним інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серія від 26.05.2025 серія 2КІ № .

Разом з тим, суд критично оцінює обґрунтування позову, що на тротуарі перед будинком влаштоване місце для паркування автомобілів співробітників, клієнтів та гостей ДП «Мистецький арсенал, оскільки із урахування Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів» (далі Правила паркування), а саме пункту 81, забороняється обладнання суб`єктами господарювання (в тому числі операторами) майданчиків для паркування на тротуарах. Отже, твердження щодо облаштування паркувального майданчика на тротуарі є передчасним та суперечить нормам чинного законодавства.

Щодо тверджень позивача, в частині того, що під час рейду спеціалістом-інспектором штраф був виписаний тільки автомобілям з іногородньою реєстрацією, на автомобілі з київською реєстрацією такі повідомлення не залишались, суд зазначає наступне.

Згідно долучених до відзиву доказів, інспектором під час перевірки дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів 26.05.2025 виявлено 7 (сім) порушень пункту 15.10 б) Правил дорожнього руху та винесено відповідні постанови. Серед таких постанов 5 (п`ять) стосувались транспортних засобів, зареєстрованих в м. Києві та Київській області, а решта 2 (дві) по одній в кожній з областей: Миколаївська обл., Дніпропетровська обл., що підтверджується доданим до відзиву переліком постанови, винесених інспектором 26.05.2025.

Вищезазначене спростовує твердження позивача щодо керування суб`єктивними чинниками Інспектором під час винесення відповідних постанов.

Оскільки позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2025 серія 2КІ № , відтак позовні вимоги про скасування постанови від 26 травня 2025 року серії 2КІ № та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, - не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Таким чином, інші доводи позивача не впливають на вищевказані висновки суду

У порядку ч.4 статті 139 КАС встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 14-2, 122, 251, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його нескасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: