Справа № 569/17488/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 569/17488/25 пров. № А/857/9130/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Мандзія О. П.
суддів -Гудима Л. Я.
Качмара В. Я.
перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2025 року у справі № 569/17488/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.12.2025 у цій справі задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування постанови.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Виконавчий комітет Рівненської міської ради подав апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення проголошено/постановлено 19.12.2025.

Апеляційну скаргу подано 05.02.2026, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 16.02.2026 апеляційну скаргу залишено без руху; визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в апеляційній скарзі Виконавчого комітету Рівненської міської ради та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку, а також доказів надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих матеріалів позивачу, з урахуванням положень ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України.

27.02.2026 апелянтом усунуто недоліки в частині надання доказів скерування апеляційної скарги з додатками позивачу.

02.03.2026 від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт вказав, що згідно картки руху документу рішення Рівненського міського суду від 19.12.2025, повідомлення про доставку документу надійшло до кабінету Виконавчого комітету Рівненської міської ради 20.12.2025 о 01:17. Оскільки 20.12.2025 був вихідний день субота, вказане рішення суду зареєстроване у понеділок 22.12.2025. Тобто, адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Рівненської міської ради дізналась про повний текст рішення суду 22.12.2025. У рішенні Рівненського міського суду від 19.12.2025 не зазначено коли було складено повне судове рішення.

З покликанням на приписи ч. 1 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із вищевикладеним, та тим, що представник адміністративної комісії перебував на лікарняному, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення.

Зважаючи на надану законодавцем до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС технічну можливість розглядати (формувати та зберігати) справи в паперовій, електронній чи змішаній формі, суддя доповідач вважає за доцільне дану справу розглядати у змішаній формі без витребування такої із суду першої інстанції.

Надаючи оцінку доводам вказаного клопотання, слід зазначити таке.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

За змістом п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289, 289-5 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Особливості провадження у справах із приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів із дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів із дня його проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу в десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження із повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 295 КАС України встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження. Частиною першою вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. Водночас протягом десяти днів із дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й установленням строків на звернення до суду з апеляційними скаргами.

Суд зазначає, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, предметом розгляду цієї справи є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Справи, предметом яких є указана постанова, розглядаються з особливостями, передбаченими ст.ст. 271, 286 КАС України. Суть цих особливостей (у контексті вимог касаційної скарги) полягає у тому, що такі справи судом вирішуються у десятиденний строк, а за наслідками судового розгляду відразу проголошується повне судове рішення (без можливості відкласти складання його повного тексту, як це передбачено ч. 3 ст. 243 КАС України), і саме з дня проголошення рішення суду у таких справа починає відлік встановлений у ч. 4 ст. 286 КАС України десятиденний строк на його апеляційне оскарження.

Отже, у справах стосовно рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності КАС України встановлено спеціальний строк на апеляційне оскарження судових рішень (десять днів) і безальтернативний порядок його обчислення (з дня проголошення судового рішення), що виключає можливість застосування ч. 2 ст. 295 КАС України щодо обов`язкового поновлення строку, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти (десяти) днів з дня вручення повного рішення суду.

Водночас оскільки ст. 286 КАС України не містить застережень щодо неможливості поновлення вказаного строку на апеляційне оскарження (не встановлює присічного строку, як наприклад, ч. 5 ст. 270 КАС України), пропущений строк на апеляційне оскарження рішень судів, ухвалених з особливостями, установленими ст. 286 КАС України, може бути поновлений у загальному порядку, передбаченому ч. 3 ст. 295 КАС України, після надання судом оцінки поважності зазначених скаржником причин його пропуску.

Повертаючись до цієї справи, апеляційний суд зазначає, що судове рішення суду першої інстанції проголошено у відкритому судовому засіданні 19.12.2025 у повному обсязі (без відкладення складення повного тексту) за відсутності представників сторін.

Тобто, з моменту проголошення судового рішення 19.12.2025 відповідний строк завершився 29.12.2025.

Згідно з карткою руху документа, наданою разом із відповідним клопотанням про поновлення строку звернення до суду, з`ясовано, що відповідне судове рішення доставлено до електронного суду відповідача 19.12.2025 о 21:21, оскільки 20.12.2025 та 21.12.2025 є вихідними днями, фактично одержано 22.12.2025.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу, зокрема непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Так, апеляційним судом встановлено, що вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся до суду 31.12.2025. Проте ухвалою від 20.01.2026 апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги. Копію вказаної ухвали апелянт отримав 21.01.2026.

29.01.2026 апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку з неусуненням її недоліків.

Копію вказаної ухвали апелянт одержав до електронного кабінету 30.01.2026.

Повторно з апеляційною скаргою апелянт звернувся тільки 05.02.2026.

Надаючи оцінку підставам поважності пропуску строку звернення до апеляційного суду зі скаргою, на які покликається апелянт, апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати увагу на таких фактах.

Так, відповідно до інформації наявної в КП «ДСС», у такій містяться відомості про подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги від 29.01.2026 (до вперше поданої апеляційної скарги, залишеної без руху відповідно до ухвали від 20.01.2026), до якого долучено копію платіжного документа від 26.01.2026. При цьому, відповідне клопотання від апелянта подано через його представника Савчук Ольгу Володимирівну. Вказане свідчить про те, що у штаті відповідача є спеціалісти, які могли своєчасно після повернення апеляційної скарги без зайвих зволікань звернутися із повторною апеляційною скаргою. Вказане повністю нівелює доводи відповідача про перебування його представника Осмолик Марії Вікторівни у стані тимчасової непрацездатності в період з 26.01.2026 по 30.01.2026;

Крім того, відповідач не навів жодних аргументів щодо поважності пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою у період після 30.01.2026, зокрема з 02.02.2026 по 04.20.2026 включно після повернення первинної скарги.

При цьому слід зазначити, що тексти апеляційних скарг поданої первинно (31.12.2025) та вдруге (05.02.2026) фактично є аналогічними за змістом, окрім як в прохальній частині, оскільки у цій апеляційній скарзі відповідач додатково просив поновити строк на апеляційне оскарження. Кількість та обсяг додатків поданих разом із апеляційною скаргою 05.02.2025 є більшим, оскільки це пов`язано із поданням заяви про поновлення строку звернення до суду із скаргою, однак не є таким, підготовка якого вимагала значного часу та зусиль.

Апеляційний суд в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 16.02.2026 вже наголошував, що обставини звернення апелянта з первинною апеляційною скаргою (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) у строк, встановлений КАС України, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. Доводи щодо належного чи неналежного виконання вимог ухвали про залишення первісної апеляційної скарги без руху можуть бути перевірені судом касаційної інстанції за наслідками перегляду відповідної ухвали про повернення апеляційної скарги, однак не можуть бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження та поважною причиною його пропуску..

Апелянту слід наголосити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Особливу увагу слід звернути і на те, що у межах спірних правовідносин апелянт є суб`єктом владних повноважень і неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з його боку, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. В даному випадку відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить жодних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б могли бути розцінені судом як поважні, тобто такі, які об`єктивно зумовили зволікання апелянта із поданням належним чином оформленої апеляційної скарги.

Крім того, додаткового слід наголосити, що ця справа відноситься до категорії термінових, після повернення первісної апеляційної скарги, апелянт повторно звернувся до апеляційного суду тільки 05.02.2026, що не свідчить про сумлінне дотримання відповідачем положень статті 44 КАС України в контексті вказаних процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин наведені відповідачем підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а тому такі є неповажними.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Підсумовуючи викладене в сукупності, зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки їх не можна вважати такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2025 року у справі № 569/17488/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування постанови.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. П. Мандзій
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар