Справа № 280/3067/25
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2026-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань визнання бездіяльності боржника протиправною

16 березня 2026 року Справа № 280/3067/25 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі №280/3067/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Пушкаренко Олександри Олександрівни (вул. Зоопаркова, буд. 4, м. Одеса, 65058), до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 (з урахуванням ухвали суду від 08.09.2025), яке набрало законної сили 30.09.2025, позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволені:

визнані протиправними дії відповідача, які полягають у обчисленні, нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення у період з 20.05.2021 року по 31.12.2021 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги для оздоровлення, тощо), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 року Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік (2270,00 грн);

зобов`язно відповідача здійснити нарахування грошового забезпечення позивачу за період з 20.05.2021 року по 31.12.2021 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги для оздоровлення, тощо), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 року Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік (2270,00 грн) на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб, та провести виплату з урахуванням раніше сплачених коштів;

зизнано протиправними дії відповідача, які полягають у обчисленні, нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення у період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги для оздоровлення, тощо), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 року Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік (2481,00 грн);

зобов`язано відповідача здійснити нарахування грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги для оздоровлення, тощо), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 року Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік (2481,00 грн) на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб, та провести виплату з урахуванням раніше сплачених коштів;

визнано протиправними дії відповідача, які полягають у обчисленні, нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення у період з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги для оздоровлення, тощо), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік (2684,00 грн);

зобов`язано відповідача здійснити нарахування грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року включно, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням та інших складових щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премій, допомоги для оздоровлення, тощо), виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік (2684,00 грн.) на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб, та провести виплату з урахуванням раніше сплачених коштів;

визнано протиправними дії відповідача, що полягають у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2021 та 2022 роки у заниженому розмірі, без врахування індексації.

зобов`язано відповідача здійснити нарахування грошової допомоги для оздоровлення позивачу за 2021 та 2022 роки, обчисливши її розмір з урахуванням індексації та провести виплату з урахуванням раніше сплачених коштів.

визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року;

зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року;

визнано протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 11.05.2024 року по 31.05.2024 року;

зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 11.05.2024 року по 31.05.2024 року.

Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати з надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 8000,00 грн.

05.12.2025 у справі видані виконавчі листи.

04.03.2026 засобами системи «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду по справі №280/3067/25, подана в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просить:

«Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) щодо невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 року по справі №280/3067/25 в повному обсязі, зокрема, в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушення пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України та виконати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 року по справі №280/3067/25 в повному обсязі, зокрема, здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) протягом 30 днів повідомити суд про вжиті заходи на виконання Окремої ухвали».

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішення суду від 29.08.2025 року у справі №280/3067/25 за позовом виконано відповідачем не в повному обсязі, зокрема: не нараховано та не виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року.

За приписами ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Розглянувши заяву, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Рішенням суду у цій справі, яке набрало законної сили 30.09.2025, було зобов`язано відповідача, крім іншого, здійснити нарахування та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року.

Тобто, зазначеним рішенням чітко визначені дії, які має вчинити відповідач на виконання рішення суду.

З матеріалів заяви, вбачається, що рішення суду станом на час постановлення цієї ухвали відповідачем у зазначеній частині не виконане (докази іншого в матеріалах справи відсутні).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Вказане у сукупності є підставою для висновку суду щодо порушення боржником приписів ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14, ст. 370 КАС України.

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З урахуванням викладеного суд висновує про наявність правових підстав для задоволення заяви в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду.

Разом з тим, суд зазначає про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача до вчинення дій щодо яких судом вже постановлено рішення суду у цій справі, крім того ст. 383 КАС України суду не надано право повторно зобов`язувати відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити дії щодо яких вже постановлено рішення суду у цій справі.

Відтак, в цій частині має бути відмовлено у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі №280/3067/25, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 року по справі №280/3067/25 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог законодавства під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №280/3067/25, а саме: нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (травми), пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 22.03.2024 року по 21.04.2024 року.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України 30-денний строк з дня отримання цієї ухвали для надання відповіді щодо її виконання.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи засобами системи «Електронний суд».

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 16.03.2026.

Суддя Р.В. Кисіль