Справа № 520/24195/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 р. Справа № 520/24195/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області, Фермерського господарства "Альянс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025, суддя Пасечнік О.В., по справі № 520/24195/21

за позовом Фермерського господарства "Альянс"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фермерське господарство «Альянс», звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 жовтня 2021 року № 6.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що податкове повідомлення-рішення № 6 від 26.10.2021 року Головного управління ДПС у Харківській області, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 адміністративний позов Фермерського господарства "АЛЬЯНС" до Головного управління ДПС у Харківській області утвореного як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № 6 від 26.10.2021 Головного управління ДПС у Харківській області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року по справі №520/24195/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2025 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 адміністративний позов Фермерського господарства "АЛЬЯНС" до Головного управління ДПС у Харківській області утвореного як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № 6 від 26.10.2021 Головного управління ДПС у Харківській області в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 9836168,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2459042,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого структурного підрозділу Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства "АЛЬЯНС" сплачений судовий збір в сумі 19697,61 грн. 61 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що платником податків на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, не надано первинних документів, які є належно оформленими, містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій.

На переконання представника відповідача, позивачем не надано до суду належних доказів щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26 жовтня 2021 року № 6 в розрізі контрагентів позивача ТОВ «ТРIНIТС КОМ» (), ТОВ «ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РОДІЙ ЛТД» (), ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» (), ТОВ «ПЛЮСРЕМТРАНС» (), ТОВ «ДЖЕЙ СЕРВІС» (), ТОВ «САБТЕХПРОМ» (), ТОВ «ХЕЛСК ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ») ().

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав власну апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не врахуав, що узагальнення податкової інформації по контрагентам ТОВ «ПРОЖЕКТА КОМПАНІ», TOB «ГОЛДРЕЙ» не може бути підставою для висновків про нереальність відповідних господарських операцій.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами, в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

На переконання представника позивача, суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи первинним документам по взаємовідносинам ФГ «АЛЬЯНС» із ТОВ «ПРОЖЕКТА КОМПАНІ» та TOB «ГОЛДРЕЙ», не надав оцінки висновкам акту перевірки щодо таких контрагентів, та як наслідок, дійшов необгрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Представник позивача скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що на його думку, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року по справі № 520/24195/21 в частині задоволення позовних вимог ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги відповідача жодним чином цього не спростовують.

Позивачем було надано достатню та вичерпну кількість первинних документів, передбачених законодавством, а також доказів, які свідчать про реальну зміну майнового стану позивача, наявність потреб у відповідних товарах/послугах/роботах та їх фактичну поставку/надання/виконання, що в сукупності свідчить про реальність проведення господарських операцій, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягало скасуванню.

На переконання представника позивача, апеляційна скарги відповідача не підлягає задоволенню, оскільки останній в апеляційній скаргі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, навіть не зазначає, які конкретно норми були порушені судом, а усі доводи відповідача зводяться суто до переоцінки доказів.

Представник відповідача скориставшись своїм правом у свою чергу надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, позивачем не доведено реальність господарських взаємовідносин позивача і контрагентів ТОВ «ПРОЖЕКТА КОМПАНІ», TOB «ГОЛДРЕЙ», отже рішення суду першої інстанції в цій частині є правомірним та обгрунтованим.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, підтримав власну апеляційну скаргу, просив задовольнити її, та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДПС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФГ "АЛЬЯНС".

За результатом перевірки складено акт № 16696/20-40-07-06-10/31374476 від 27.09.2021 (надалі - Акт перевірки).

Згідно з висновками акту перевірки податковим органом встановлено порушення ФГ "АЛЬЯНС" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 11 335 439 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість у січні 2020 року у сумі 1 794 250 грн, у жовтні 2020 року у сумі 2 912 944 грн, у листопаді 2020 року у сумі 3 500 000 грн, у грудні 2020 року у сумі 3 128 245 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення-рішення № 6 від 26.10.2021, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11335439,00 грн за основним платежем та 2833859,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення рішення, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано до суду належних доказів щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26 жовтня 2021 року № 6 в розрізі контрагентів позивача ТОВ «ТРIНIТС КОМ» (), ТОВ «ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РОДІЙ ЛТД» () , ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» (), ТОВ «ПЛЮСРЕМТРАНС» (), ТОВ «ДЖЕЙ СЕРВІС» (), ТОВ «САБТЕХПРОМ» (), ТОВ «ХЕЛСК ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ») (), тому таке рішення у цій частині підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що за наявності встановлених в акті перевірки обставин та відсутності обгрунтоваених доводів та заперечень позивача щодо зазначених порушень щодо взаємовідносин з ТОВ «ГОЛДРЕЙ» та TOB "ПРОЖЕКТА КОМПАНІ", оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Таким чином, податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, які будуть використовуватися ним в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності. Отже, придбання товарів та послуг платником податку на додану вартість для здійснення своєї господарської діяльності дає право на формування податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV(далі-Закон № 996) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996 передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити первинний документ, зокрема це: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, податковий кредит з податку на додану вартість повинен бути фактично підтвердженими належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо аргументів апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області утвореного як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про заниження позивачем податку на додану вартість за результатами господарських операцій з його контрагентами ТОВ «ТРIНIТС КОМ» () за жовтень 2020 року, ТОВ «ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РОДІЙ ЛТД» () за грудень 2020 року, ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» () за листопад 2020 року, ТОВ «ПЛЮСРЕМТРАНС» () за листопад 2020 року, ТОВ «ДЖЕЙ СЕРВІС» () за грудень 2019 року, ТОВ «ПРОЖЕКТА КОМПАНІ» () за жовтень 2020 року, ТОВ «ГОЛДРЕЙ» (код за ) за грудень 2020 року, ТОВ «САБТЕХПРОМ» () за жовтень 2020 року, ТОВ «ХЕЛСК ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ») () за грудень 2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що 25.10.2020 між ТОВ "ТРІНІТС КОМ" (стара назва ТОВ «ОРАНТІС») (Продавець) та ФГ "Альянс" (Покупець) укладено договір поставки №25102020-1(т. 1 а.с. 69-70). Загальна вартість Договору складає 9531038,02 грн, у тому числі ПДВ 1583506 грн.

Згідно зі специфікацією №1 будівельні матеріали були поставлені на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на склад Покупця: Харківська обл., Зміївський район, с.Роздольне.(т. 1 а.с. 71)

На підтвердження поставки товару позивачем разом із позовом були надані відповідні видаткові накладні від 26.10.2020 №№ 2610-1, 2610-2, 2610-3, 2610-4, 2610-5, 2610-6, 2610-7, 2610-8, 2610-9, 2610-10, 2610-11, 2610-12, 2610-13 (т.1 а.с.72-84).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН)(т.1 а.с.99-111).

При цьому, розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с. 85-98).

Придбані у ТОВ "ТРІНІТС КОМ" у подальшому були використані TOB «МІТРА СОЮЗ» при виконанні умов договору №232020/ВР від 23.10.2020.Тавкож слід зазначити, що в акті перевірки зафіксовано наявність у ТОВ "ТРІНІТС КОМ"працівників у кількості 6 осіб за даними звіту про нарахування єдиного внеску від 19.11.2020, наявність складу(т.1 а.с. 49), що спростовує доводи контролюючого органу про відсутність технічної можливості здійснювати відповідну поставку товару.

12.12.2019 між ФГ "АЛЬЯНС" (Покупець) та ТОВ "ДЖЕЙ СЕРВІС" (стара назва ТОВ «НИК-ТУР») (Постачальник) укладено договір поставки №16/12-2019(т. 1 а.с. 174).

На підтвердження поставки товару було надано сертифікат якості на товар селітра аміачна, накладні на відпуск селітри аміачної (т. 1 а.с. 175-186).

Транспортування вказаного товару здійснювалося ТОВ «Нік-тур» на замовлення позивача, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями про сплату ТОВ «Ник-тур» за послуги з перевезення (т.1 а.с.176-219).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.1 а.с.220-231).

При цьому, розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.214-219).

01.11.2020 між ФГ "АЛЬЯНС" (Замовник) та ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» (Виконавець) укладено договір №4601/2020.(т. 2 а.с. 1-2)

На підтвердження надання вказаних послуг надані, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, локальні кошториси, договірні ціни на будівництво, підсумкові відомості ресурсів, акти надання послуг (т.2 а.с.11-21).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.2 а.с.42-52).

При цьому, розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.2 а.с.31-41).

Також позивачем надано документи щодо придбання ним у ТОВ «ВАРІАНТ АГРО БУД» та реєстрації обладнання, яке було встановлено за результатами виконання робіт ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ».

01.11.2020 між ФГ "АЛЬЯНС" (Замовник) та ТОВ «ПЛЮСРЕМТРАНС» (Виконавець) укладено договір №4701/2020.

На підтвердження надання вказаних послуг надані відомість ресурсів до локального кошторису, договірну ціну, локальний кошторис, підсумкову відомість ресурсів, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти надання послуг (т.2 а.с.55-73).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.2 а.с.76-86).

Розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.2 а.с.74-75).

16.12.2019 між ТОВ "ХЕЛСК ПРОМ" (стара назва ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ») (Постачальник) та ФГ "АЛЬЯНС" (Покупець) укладено договори поставки, згідно яких Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар українського походження. Датою поставки вважається дата оформлення видаткової накладної на ім`я покупця.(т. 2 а.с. 87, 90 )

На підтвердження поставки товару були надані видаткові накладні та товарно-транспортну накладну (т. 2 а.с. 88-89, 90-91, 93).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.2 а.с.94-95).

01.12.2020 між ТОВ "ФГ "РОДІЙ ЛТД" (Постачальник) та ФГ "АЛЬЯНС" (Покупець) укладено договір поставки №14 від 01.12.2020 (т. 2 а.с.96-97).

На підтвердження поставки товару (насіння соняшника) були надані видаткові накладні (т.2 а.с.98-126).

Також, за результатом вказаних господарської операції складені податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.2 а.с.149-177).

Розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.2 а.с.127-148).

На підтвердження реальності придбання у ТОВ "ФГ "РОДІЙ ЛТД" товару (насіння соняшника) позивачем надано укладений між ним та ТОВ «ТД Меліса» договір зберігання з відповідними первинними документами (т. 2 а.с. 178 - 226).

27.10.2020 між ТОВ «САБТЕХПРОМ» (Перевізник) та ФГ «АЛЬЯНС» (Замовник) укладено договір про перевезення вантажів територією України №27/10-ТПП. (т. 2 а.с. 228)

Відповідно до умов вище вказаного договору між ТОВ «САБТЕХПРОМ» та ФГ «АЛЬЯНС» був підписаний Акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) на суму 951000,00 грн(т. 2 а.с. 230).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.2 а.с.232-235)

Розрахунок за господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням (т.2 а.с. 231)

Колегія суддів дослідивши наведені документи, вважає, що вони відповідають вимогам Закону № 996, при цьому, невідповідність адреси місця виконання робіт у договорах (вул. Молодіжна, 1а, с.Роздольне, Зміївсього району, Харківської області) та інших первинних документах (вул. Молодіжна, 1В, с. Роздольне, Зміївсього району, Харківської області) тощо не спричиняє порушень вимог ч. 2 ст. 9 Закону № 996, оскільки дають можливість ідентифікувати місце проведених робіт на підприємстві позивача за адресою вул. Молодіжна, 1, с.Роздольне, Зміївського району, Харківської області.

Крім того, з пояснень позивача встановлено, що ним закупалися відповідні матеріали, необхідні для виконання наведених вище договорів у інших контрагентів, на підтвердження чого позивачем до позову були надані відповідні первинні документи, які були перелічені вище.

Відповідачем в акті перевірки та відзиві на позовну заяву по окремим господарським операціям вказується про відсутність документів щодо навантаження та розвантаження товару у великому об`ємі та великій вазі, зокрема, це стосується операцій із ТОВ «ТРIНIТС КОМ» (минула назва ТОВ «ОРАНТІС») щодо поставки будівельних матеріалів, ТОВ «ХЕЛСК ПРОМ» (попередня назва ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ») щодо поставки аміачної селітри та засобів захисту рослин тощо.

Проте, відповідачем не вказано, які саме документи щодо навантаження та розвантаження товару мали б бути оформлені, за якою саме формою та якими правовими актами це передбачено.

Також слід зазначити, що за даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 105 за період січень 2020-грудень 2021 року (період здійснення спірних господарських операцій), на балансі ФГ «АЛЬЯНС» перебувала значна кількість основних засобів (техніки, транспортних засобів, причепів, тракторів, комбайнів), у тому числі:- екскаватор-навантажувач JCB 3CX №20414ХА; - телескопічний навантажувач MANITOU MLT 742 HTLSU.

Вказане свідчить про спроможність ФГ «АЛЬЯНС» здійснювати операції із навантаження та розвантаження придбаних товарів власними силами. Про вказані об`єкти оподаткування було повідомлено податковий орган шляхом подачі повідомлення за формою 20-ОПП:- про екскаватор-навантажувач JCB 3CX №20414ХА зазначено у рядку 99;- про телескопічний навантажувач MANITOU MLT 742 HTLSU зазначено у рядку 118 (т.5 а.с. 112-118)

Аргументи контролюючого органу на рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про встановлення відповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку: №25783 від 04.02.2020 щодо ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ»(т. 3 а.с. 82), від 05.03.2021 № 22657 щодо ТОВ «ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РОДІЙ ЛТД» (т. 3 а.с. 87), від 20.04.2021 № 4006 щодо ТОВ «САБТЕХПРОМ» (т. 3 а.с. 88), від 24.03.2021 № 29527 щодо ТОВ «ТРIНIТС КОМ», (т. 3 а.с. 93), від 04.03.2020 № 22665 щодо ТОВ «Ник-Тур» (т. 3 а.с. 97), колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі рішення ухвалені відповідними податковими органами після виконання умов договорів між позивачем та його контрагентами. Також суд ураховує, що у межах спірних правовідносин усі виписані на користь позивача податкові накладні були зареєстровані у ЄРПН без будь-яких зауважень.

Посилання податкового органу на те, що договір та низка первинних документів на містять підпису директора ТОВ «САБТЕХПРОМ» колегія суддів не може визнати обґрунтованим, оскільки долучені позивачем до матеріалів справи документи містять П.І.Б. керівника ТОВ «САБТЕХПРОМ», його підпис та печатку підприємства, натомість податковим органом не надано копій цих документів, які мали бути зроблені у ході проведення перевірки позивача для належного обґрунтування наявності вказаного порушення.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що складений контролюючим органом офіційний письмовий документ у формі узагальнення податкової інформації не є результатом реалізації заходу податкового контролю, а тому здатен викликати сумнів у дотриманні учасником суспільних відносин податкової дисципліни і зумовити виникнення приводу для призначення податкової перевірки, але не може бути кваліфікований у якості доказу вчинення особою податкового правопорушення, позаяк у силу п.п.86.7.5 ст.86 ПК України навіть акт податкової перевірки за відсутності винесеного за ним чинного податкового повідомлення - рішення не може бути використаний контролюючим органом.

Слід також зазначити, що податковий орган не надав доказів того, що у спірних правовідносинах контролюючий орган ініціював процедури зустрічної звірки контрагентів позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом у постанові від 13.02.2025 по даній справі зазначено, що: "не досліджено судовими інстанціями і технічну можливість контрагентів позивача виконати спірні поставки з урахуванням їхніх фактичних господарських ресурсів, понесення витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати), а також наявності кваліфікованого персоналу в достатній кількості, враховуючи специфіку придбаних ФГ «Альянс» будівельних робіт та юридичних послуг.

При цьому не перевірено, якими силами та засобами виконувалися роботи та надавалися послуги, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином позивач здійснював контроль за станом виконання робіт/надання послуг тощо."

Враховуючи зазначені правові висновки КАС ВС при направленні справи на новий розгляд, позивачем надано пояснення, з яких встановлено, що згідно штатного розпису ФГ «АЛЬЯНС» на січень-грудень 2020 року, затвердженого наказом №13 від 02.01.2020 року (т. 3, а.с. 23), штат господарства складають 57,5 штатних одиниць, а саме: 1. бухгалтерія у складі:- головний бухгалтер 1 шт.од.- бухгалтер 2 шт.од.- обліковець 1 шт.од. 2. економічний відділ:- економіст 1 шт.од. 3 юридичний відділ:- юрист 1 шт.од. 4. служба агронома:- агроном 1 шт.од.- головний інженер 1 шт.од. 5. служба головного інженера:- головний інженер 1 шт.од.- інженер 1 шт.од.- водій 13 шт.од.- тракторист 12 шт.од. - сестра медична 0,25 шт.од.- інженер з охорони праці 1 шт.од.- апаратник оброблення зерна (обслуговування зерносушарок) 2 шт.од.- слюсар з ремонту автомобілів 0,25 шт.од.- електрогазозварник 1 шт.од.- логіст 1 шт.од. 6. малообслуговуючий персонал:- комірник 2 шт.од.- підсобний робітник 9 шт.од.- охоронник 7 шт.од. Аналогічний штатний розпис, за включенням посади заступника голови з господарських питань, затверджений ФГ «АЛЬЯНС» на січень-грудень 2021 року (т. 3, а.с. 23). Тож, з боку ФГ «АЛЬЯНС» участь у виконанні договорів брали працівники господарства, зокрема:- працівники відділу бухгалтерії, економічного та юридичного відділу щодо налагодження господарських зв`язків між ФГ «АЛЬЯНС» та його постачальниками, здійснення контролю за станом виконання робіт/надання послуг;- логіст щодо організації здійснення перевезення товару;- водії щодо безпосереднього здійснення перевезень товару;- інженер, підсобні робітники щодо організації надання будівельних послуг;- комірник, підсобні робітники щодо організації безпосередньої доставки товару, його навнатаження та розвантаження, розміщення на складах ФГ «АЛЬЯНС». У матеріалах справи містяться накази про прийняття на роботу водіїв та агронома (т. 3, а.с. 27-32).

На додаткове підтвердження вищевказаної інформації, ФГ «АЛЬЯНС» надано накази про прийняття на роботу (витяги з наказів) працівників, накази про звільнення таких працівників, оскільки,б як зазначено позивачем у вказаних поясненнях, станом на сьогодні деякі працівники, що працювали у 2020-2021 роках, вже не працюють у ФГ «АЛЬЯНС», а також накази про увільнення деяких працівників від виконання трудових обов`язків на період мобілізації (т.5 а.с. 121-137).

ФГ «АЛЬЯНС» також у вказаних поясненнях повідомлено, що у зв`язку з тим, що з моменту вчинення господарських операцій пройшов значний проміжок часу (господарські операції відбувалися протягом 2019-2020 років, податкова перевірка проведена у вересня 2021 року), по більшості контрагентів відбулися зміни керівників та місцезнаходження, організаційна структура та кінцеві бенефіціарні власники тощо. Наразі ФГ «АЛЬЯНС» не має прямого зв`язку із представниками таких контрагентів, у зв`язку з чим представником позивача були направлені відповідні письмові запити засобами поштового зв`язку на актуальні адреси контрагентів за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копії запитів з доказами наявні у матеріалах справи). У направлених запитах ФГ «АЛЬЯНС» просило надати інформацію про технічну можливість відповідних підприємств здійснювати виконання укладених договорів просило надати інформацію та підтверджуючі документи про фактичні господарські ресурси, понесені витрати, пов`язані з реальним здійсненням господарської діяльності (на оренду приміщень, оплату комунальних платежів та електроенергії, виплату заробітної плати), а також наявність кваліфікованого персоналу в достатній кількості. Під час судового засідання представник позивача зазначив, що відповіді на відповідні запити не надійшли.

Колегія суддів звертає увагу, що правочини платника у судовому порядку контролюючим органом не оскаржувались, вимоги про стягнення одержаного за нікчемним правочином, який суперечить публічним інтересам Держави і суспільства у сфері податкової справи контролюючим органом до суду не заявлялось.

При розгляді даної справи суд також ураховує правовий висновок постанови Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №460/143/19, за яким будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги, аргументи відповідача про недоліки товарно-транспортних накладних, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363), відповідно до пункту 1 яких товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Отже, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Відсутність товарно-транспортної накладної, чи недоліки, товарно-транспортної накладної, тим не менш, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася.

Тому питання щодо наявності товарно-транспортної накладної, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 16.05.2019 у справі № 813/552/15.

Щодо аргументів апеляційної скарги відповідача, що по окремим контрагентам до перевірки не надавалися платіжні доручення, про що складалися відповідні актти, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем до відзиву на позовну заяву чи до будь-яких інших пояснень/документів не надано запитів про надання відповідних документів і доказів їх направлення та актів про ненадання окремих документів до перевірки.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду викладених у постанові Верховного Суду від 27.04.2022 у справі №420/13197/20, постанові від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-a суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, з огляду на передбачену ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі, якщо рішення контролюючого органу мотивоване саме ненаданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору, що й було зроблено судом апеляційної інстанції». «Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів».

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем підтверджується надання більшості документів щодо відповідних господарських операцій та зазначається про ненадання окремих документів (платіжних доручень) тобто відповідач посилається на ненадання лише деяких документів по господарським операціям, підтверджуючи надання основного обсягу необхідних документів по таким операціям.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд України у постановах від 20 січня 2016 у справі №826/11531/14, від 24 січня 2018 у справі № 2а-19379/11/2670 та від 19 листопада 2019 у справі № 826/487/16 неодноразово звертав увагу, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Дійсно, правовідносинам (предмету та підставам, що виникають у подібних (релевантних) обставинах) Верховний Суд неодноразово вже надавав свою оцінку у численних постановах.

У той же час різні правові висновки Верховного Суду ухвалені за індивідуальних, фактичних обставин кожної окремої справи та відносин, що виникли під час відображення результатів здійснення господарських операцій у податковому обліку, відомостей щодо контрагентів у ланцюгу постачання, характеристик товарів (робіт, послуг), місця здійснення діяльності та встановлених обставин під час проведення податкової перевірки, і такі висновки Суду залежать, як від доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, так і від різних доказів, які надані сторонами суду.

Отже, аналізуючи наведене правове регулювання, колегія суддів наголошує, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.

Сума ПДВ для включення до податкового кредиту, крім того, повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - також ЄРПН).

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними (нереальними, безтоварними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, які відображені в обліку за результатом конкретної господарської операції платника податку.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для отримання платником податків податкової вигоди, як то податковий кредит та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, не здійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податків даних податкового обліку.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у ряді постанов, до прикладу (але на виключно) в постановах від 24.01.2018 (справа № 2а-19379/11/2670), від 28.10.2019 (справа № 280/5058/18), від 26.02.2020 (справа № 826/1308/18), від 06.05.2020 (справа № 640/4687/19), а також в постановах від 28.05.2020 у справі № 826/15364/17, від 28.05.2020 у справі № 820/379/16, від 15.06.2020 у справі № 1440/2276/18.

Відповідач не надав належних доказів того, що на момент проведення операцій з позивачем підприємства-контрагенти були фіктивними, вчиняли порушення в сфері оподаткування, документували безтоварні операції з метою формування фіктивного податкового кредиту для інших суб`єктів господарювання.

Водночас, реальність виконання вказаних вище господарських зобов`язань з зазначеними контрагентами підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами.

Колегія суддів зазначає, що обов`язок довести склад податкового правопорушення належними і допустимими доказами покладено процесуальним законом на суб`єкта владних повноважень, а платник податку має спростувати доводи контролюючого органу. Однак наведені вище твердження відповідача не підтверджені жодними доказами, в той час як позивач надав суду всі наявні в нього первинні документи бухгалтерського обліку, документи податкового обліку, які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичне їх здійснення. Таким чином, наявними у матеріалах справи первинними та іншими документами підтверджується реальність здійснення позивачем господарських операцій з зазначеними контрагентами.

Крім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певним постачальником робіт у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Також недостатність персоналу, відсутність власних транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 у справі № 560/8089/23.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру господарських правовідносин, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентами, якщо не буде доведено їх безпосередню участь у зловживанні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано до суду належних доказів щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26 жовтня 2021 року № 6 в розрізі контрагентів позивача ТОВ «ТРIНIТС КОМ» (), ТОВ «ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «РОДІЙ ЛТД» (), ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» (), ТОВ «ПЛЮСРЕМТРАНС» (), ТОВ «ДЖЕЙ СЕРВІС» (), ТОВ «САБТЕХПРОМ» (), ТОВ «ХЕЛСК ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ПРОТЕРМ ІНВЕСТ») (), отже таке рішення у цій частині підлягає скасуванню.

Щодо аргументів апеляційної скарги ФГ "АЛЬЯНС" про господарські взаємовідносини з контрагентами ТОВ «ГОЛДРЕЙ» та TOB "ПРОЖЕКТА КОМПАНІ", колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 23.10.2020 між TOB "ПРОЖЕКТА КОМПАНІ" (стара назва - TOB «МІТРА СОЮЗ») (Підрядник) та ФГ "АЛЬЯНС" (Замовник) укладено договір №232020/ВР, згідно з умовами якого Підрядник зобов`язується виконати роботи за об`єктом "Улаштування бетонного покриття підлог та промислових майданчиків на об`єкті по вул. Молодіжна,1В с.Роздольне, Зміївсього району, Харківської області". Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Підрядник повинен виконати передбачені цим Договором роботи до протягом жовтня 2020 року. Ціна Договору становить 6995628 грн, ПДВ - 1165938 грн.(т. 1 а.с. 113-115)

На підтвердження виконання будівельних робіт надано акти приймання виконаних будівельних робіт по об`єкту, розташованому за адресою вул. Молодіжна,1В с.Роздольне, Зміївсього району, Харківської області №1/1, №1/2, №2/1, №2/2, №4/1, №3, №4/2, №5, №6, №7 від 30.10.2020 та складені до них довідки про вартість виконаних робіт, підсумкові відомості ресурсів, розрахунки загальновиробничих витрат (т. 1 а.с. 117-156).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні від 30.10.2020, які були зареєстровані податковими органами в ЄРПН (т.1 а.с.164-173).

При цьому, розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.157-163).

Колегія суддів звертає увагу, що в акті перевірки зафіксовано наявність у TOB "ПРОЖЕКТА КОМПАНІ" працівників у кількості 4 осіб за даними звіту про нарахування єдиного внеску від 19.11.2020, наявність складу та офісу.

Разом з тим, позивач у своїх поясненнях зазначив щодо доводів контролюючого органу про незначну кількість працівників, які виконували роботи з улаштування бетонного покриття підлог та промислових майданчиків на об`єкті по вул. Молодіжна,1В с.Роздольне, Зміївського району, Харківської області на виконання договору від 23.10.2020, що за сталою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, в постановах від 17 квітня 2018 року у спаві № 826/14549/15, від 06 лютогго 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/845/19, відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсортингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсортингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи позивача в цій частині є необгрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Щодо взаємовідносин ФГ "АЛЬЯНС" та ТОВ «ГОЛДРЕЙ», колегія суддів зазначає, що 01.12.2020 між ФГ "АЛЬЯНС" (Замовник) та ТОВ «ГОЛДРЕЙ» (Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг. (т.1 а.с.232-234)

На підтвердження надання вказаних послуг надано акти наданих послуг №01/12Юр від 01.12.2020, №03/12Юр від 03.12.2020, №04/12Юр від 04.12.2020, №07/12Юр від 07.12.2020 (т.1 а.с.235-238).

Так, ТОВ «ГОЛДРЕЙ» на виконання вказаного договору складено правові висновки (т.1 а.с.240-246).

Також, за результатом вказаних господарської операції було складено податкові накладні (т.1 а.с.247-250).

При цьому, розрахунок господарськими операціями відбувався у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням (т.1 а.с.239).

Колегія суддів звертає увагу, що з наданих до перевірки актів виконаних послуг неможливо встановити об`єм наданих послуг, ідентифікувати, які саме юридичні послуги були виконані; за який саме проміжок часу було виконано послуги; як і в чому полягали такі види послуг. До перевірки не було надано документів, які визначають об`єм наданих послуг, проміжок часу виконання наданих послуг, розкриття змісту наданих послуг. В ході проведення перевірки не надані обґрунтування вартості отриманих послуг, фактично понесених виконавцем витрат на їх виконання. Відсутнє обґрунтування вартості отриманих послуг, перелік документів на підставі яких було здійснено оціночну вартість отримання послуг.

Отже, в цій частині доводи позивача в цій частині є необгрунтованими та не підтверджені належними доказами.

За наявності встановлених в акті перевірки обставин та відсутності обгрунтоваених доводів та заперечень позивача щодо зазначених порушень щодо взаємовідносин з ТОВ «ГОЛДРЕЙ» та TOB "ПРОЖЕКТА КОМПАНІ", колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення в цій частині не підлягає скасуванню.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, що відповідно до розрахунку за актом перевірки розрахунок податкового зобов`язання та штрафних санкцій від 27.09.2021 № 16696/20-40-07-06-10/31374476 зазначено, що по підприємству ФГ «АЛЬЯНС» () у розрізі контрагентів:

Жовтень 2020

ТОВ «САБТЕХПРОМ» (код за ) у жовтні 2020 року у сумі ПДВ 158 500 грн та штрафні сінкції на суму 39 625 грн.

ТОВ «ТРІНІТС КОМ» код за у жовтні 2020 у сумі ПДВ 1 588 506 грн. та штрафні сінкції на суму 397 126,5 грн.

ТОВ «ПРОЖЕКТА КОМПАНІ» (код за ) у жовтні 2020 у сумі ПДВ 1 165 938 грн. та штрафні сінкції на суму 291 484,5 грн.

Листопад 2020

ТОВ «БК БУДІВЕЛЬНИЙ СТАНДАРТ» (код за ) у листопаді 2020 року у сумі ПДВ 1 795 980 грн. та штрафні сінкції на суму 448 995 грн

ТОВ «ПЛЮСРЕМТРАНС» (код за ) у листопаді 2020 року у сумі ПДВ 1 704 020грн. та штрафні сінкції на суму 426 005 грн

Грудень 2020

ТОВ «ГОЛДРЕЙ» (код за ) у грудні 2020 року у сумі ПДВ 333 333 грн та штрафні сінкції на суму 83 333,25 грн.

ТОВ «ФГ «РОДІЙ ЛТД» (код за ) у грудні 2020 року у сумі ПДВ 2 794 912 грн. та штрафні сінкції на суму 698 728 грн.

Січень 2020

ТОВ «ДЖЕЙ СЕРВІС» (код за ) у січні 2020 у сумі ПДВ 1 694 625 грн. та штрафні сінкції на суму 423 656,25 грн.

ТОВ «ХЕЛСК ПРОМ» (код за) у січні 2020у сумі ПДВ 99 625грн. та штрафні сінкції на суму 24 906,25 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 6 від 26.10.2021 підлягає скасуванню в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 9836168,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2459042,00 грн.

Натомість, в іншій частині податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області податкове повідомлення-рішення № 6 від 26.10.2021 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 520/24195/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача чи відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фермерського господарства "Альянс", Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 520/24195/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 12.03.26.