Справа № 420/23490/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 84/25/2025/Р від 17.04.2025, зобов`язання провести повторне оцінювання повсякденного функціонування, вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради, в якому позивач просить, з урахуванням уточнення позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №84/25/2025/Р від 17.04.2025, винесене Комунальним некомерційним підприємством Міська клінічна лікарня №11 Одеської міської ради щодо відмови у визнанні ОСОБА_1 особою з інвалідністю;

- Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Міська клінічна лікарня №11 провести повторне оцінювання повсякденного функціювання ОСОБА_1 з урахуванням медичної документації та висновків суду у справі за цим позовом.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем встановлено факт наявності в позивача цукрового діабету І типу та різних ускладнень, проте експертна команда дійшла висновку про відсутність у позивача ознак інвалідності, що суперечить його медичному стану, діючому законодавству України, рекомендаціям міжнародних класифікацій (МКХ), практиці Верховного Суду та практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При цьому, спірне рішення експертної команди з оцінювання функціонального стану особи від 17.04.2025 за № 84/25/2025/Р про невизнання позивача особою з інвалідністю прийнято без врахування стану здоров`я позивача який було встановлено самим відповідачем та відображено в оскаржуваному рішенні. Таким чином, відмова відповідача у встановленні позивачу групи інвалідності без наявності належних підстав з порушенням порядку, здійснено всупереч принципам «юридичної визначеності й леґітимних очікувань» та «належного урядування», що порушує вимогу «якості закону», про що неодноразово було зазначено в рішеннях ЄСПЛ та в постанові Верховного Суду від 21 липня 2016 року в справі № 909/1172/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 912/2797/2.

Позивач також звернув увагу, що відповідно до пункту 12 Критеріїв визнання особи особою з інвалідністю інвалідність II групи встановлюється при стабільному захворюванні, яке не підлягає лікуванню, прогресує та обмежує життєдіяльність. При цьому, позивач має незворотний, хронічний перебіг хвороби, відсутність динаміки до покращення протягом багатьох років, стан, що передбачає довічну інсулінотерапію. За таким обставин має місце порушення процедури щодо проведення медичного огляду позивача та неврахування всіх наданих медичних документів при прийняті відповідачем відповідного рішення, а тому воно є протиправним та таким, що належить до скасування.

(б) Позиція відповідача

13.08.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він поросив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Так, представник зазначив, що експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи при розгляді справи позивача, що має вищу освіту та офісну працю, розгляду наданої медичної документації, медичного огляду на момент проведення оцінювання у хворого було виявлено лише легкий ступінь обмеження життєдіяльності , при якому особа має незначні труднощі у виконання деяких повсякденних завдань, але здатна справлятися з основними функціями без сторонньої допомоги. Згідно рішення, командою з оцінювання повсякденного функціонування особи було встановлено легкий ступінь обмеження до пересування та здатності до трудової діяльності, що не дає можливості встановити групу інвалідності. Інших обмежень життєдіяльності, а саме обмежень здатності до самообслуговування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання експертною командою оцінювання встановлено не було. При відсутності помірних функціональних порушень з боку органів та систем, легких обмежень життєдіяльності та відсутності протипоказань до праці, хворі на цукровий діабет незалежно від дози інсулінотерапії не є особами з інвалідністю.

Таким чином, експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи під час оцінювання повсякденного функціонування позивача: - провела комплексне дослідження всіх наданих документів, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що включило аналіз анамнезу захворювання, результатів інструментальних та лабораторних досліджень, висновків консультацій спеціалістів; - здійснила безпосередній огляд особи, ступінь компенсації наявних порушень, можливості самообслуговування та соціальної адаптації; - визначила наявність та ступінь обмежень життєдіяльності у різних сферах: самообслуговування, пересування, спілкування, контролю за своєю поведінкою, навчання, трудової діяльності; - прийняла колегіальне рішення щодо не встановлення інвалідності на основі аналізу всіх зібраних даних та їх відповідності критеріям встановлення інвалідності. Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування №84/25/2025/Р від 17.04.2025 про відмову у встановленні групи інвалідності позивачу є повністю обґрунтованим з наступних підстав: - наявні у позивача захворювання, незважаючи на їх клінічне значення, не призвело до обмеження його життєдіяльність у ступені, достатньому для встановлення інвалідності згідно з чинними критеріями; - позивач зберігає здатність до самообслуговування, пересування, виконання трудових функцій та соціальної адаптації на рівні, що не відповідає критеріям обмеження життєдіяльності для встановлення інвалідності.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

21.07.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до свого провадження та вирішив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

IV. Обставини, встановлені судом

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 236400 від 29.12.2022 позивачу встановлено другу групу інвалідності із датою чергового переогляду 29.12.2023.

Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 880046 від 22.01.2024 позивачу встановлено другу групу інвалідності із датою чергового переогляду 22.01.2025.

Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 17.04.2025 № 84/25/2025/Р визначено, що ознак інвалідності у позивача на момент оцінювання у позивача немає.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі Закон №875-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Частиною 1 статті 3 Закону №875-ХІІ визначено, що інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини другої статті 6 Закону №875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі Закон №2961-IV).

За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини першої статті 1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Законом України від 19.12.2024 №4170-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Закон №4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім деяких пунктів).

Пунктом 3 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4170-ІХ установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31 грудня 2024 року.

З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

15.11.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Постанова №1338), якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.

Пунктом 2 Постанови №1338 установлено, що до введення в дію Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи:

з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;

проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

За змістом абзацу першого пункту 2 абзацу другого пункту 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 (далі Положення №1338), експертні команди формуються та функціонують у кластерних та/або надкластерних закладах охорони здоров`я, а також за потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я).

Експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Порядок №1338).

Відповідно до пункту 9 Положення №1338 Експертні команди, серед іншого, встановлюють групи (підгрупи) інвалідності, фіксують причини та час її настання відповідно до підтверджувальних документів.

Відповідно до пунктів 7-9 Порядку №1338 Проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд.

Оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди).

Склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання.

Пунктом 40 Порядку №1338 визначено, що за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства, серед іншого, інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують.

За змістом пункту 47 Порядку №1338 повторне оцінювання осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму проводиться раз на один - три роки або в інший строк, визначений відповідно до критеріїв встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р, № 1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи.

Пунктом 53 Порядку №1338 унормовано, що після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Витяг з прийнятого рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), також відображаються в електронній системі для лікаря, який направив, та за запитом особи можуть бути роздруковані та надані їй у паперовій формі.

Відповідно до пунктів 57 59 Порядку №1338 рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку. Скарга на рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії (далі - скарга) подається скаржником (його уповноваженим представником):

у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи;

в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив (в разі наявності технічної можливості).

Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.

З наведених норм законодавства слідує, що з 1 січня 2025 року повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб перейшли від медико-соціальних експертних комісій до експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Оцінюючи правомірність спірного рішення, суд враховує, що фактично суд не може переоцінювати вмотивованість рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи в частині постановки особі конкретного діагнозу, правильності або неправильності визначення захворювань або інших суттєвих понять, які перебувають в площині спеціальних медичних знань тощо.

При цьому, суд додатково зазначає, що Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 у справі №280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення таким групи інвалідності, дійшов висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Вищевказані висновки Верховного Суду щодо неможливості суду приймати за медичну установу конкретне рішення щодо особи залишаються актуальними враховуючи також зміни в законодавстві, оскільки суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу (причинного зв`язку) у позивача для встановлення йому інвалідності за результатами медичного обстеження (огляду функціонального стану особи) є дискреційними повноваженнями експертної команди оцінювання сформованої та призначеної відповідним медичним закладом (установою), а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Так, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень експертних команд оцінювання, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких.

Позивач не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, вказує, що в даних правовідносинах має місце порушення процедури щодо проведення медичного огляду позивача та неврахування всіх наданих медичних документів при прийнятті спірного рішення.

Суд встановив, що відповідач провів оцінювання повсякденного функціонування особи на підставі направлення від 17.03.2025 номер направлення 2afcc60b-c515-468b-8e85-2e0698f8fd46.

До направлення було додано наступний перелік документів: 1. копія паспорту ОСОБА_1 . 2. копія виписного епікризу з 15.10.2024 по 24.10.2024 ОСОБА_1 14170/424 3. копія виписного епікризу з 16.04.2024 по 22.04.2024 ОСОБА_1 5054/515 4. копія військового квітка ОСОБА_1 . 5. копія довідки МСЕК серія 12 ААГ №236400 ОСОБА_1 . 6. копія довідки МСЕК серія 12 ААГ №880046 ОСОБА_1 . 7. копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 . 8. копія Індивідуальної програми реабілітації ОСОБА_1 від 22.01.2024 року 9. копія кардіограми ОСОБА_1 . 10. копія консультативного висновку невропатолога №246 ОСОБА_1 . 11. копія консультативного висновку офтальмолога №219 ОСОБА_1 . 12. копія консультативного висновку хірурга №201 ОСОБА_1 . 13. копія консультативного висновку ревматолога №238 ОСОБА_1 . 14. копія консультативного висновку судинного хірурга ОСОБА_1 . 15. копія консультативного висновку ендокринолога №381 ОСОБА_1 . 16. копія опису рентгенограми від 09.03.2025 року ОСОБА_1 . 17. копія результатів досліджень: УЗД, доплер судин 19.09-20.09.24 Куренбін Д.В.

Крім того, відповідно до п.17.1.7 «Діагноз, за яким особу було направлено, відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я»» спірного рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №84/25/2025/Р від 17.04.2025 було встановлено:

Основний діагноз: E10.69 - Цукровий діабет типу 1 з іншими уточненими ускладненнями

Супутні діагнози: E04.1 - Нетоксичний одновузловий зоб M15.8 - Інший поліартроз H52.2 - Астигматизм I83.9 - Варикозне розширення вен нижніх кінцівок без виразки та запалення

Ускладнення основного діагнозу: I15.2 - Вторинна гіпертензія, пов`язана з ендокринними порушенням E10.53 - Цукровий діабет типу 1 з діабетичною кардіоміопатією E10.22 - Цукровий діабет типу 1 з діагностованою діабетичною нефропатією E10.51 - Цукровий діабет типу 1 з периферичною ангіопатією, без гангрени G93.4 - Енцефалопатія, неуточнена E10.42 - Цукровий діабет типу 1 з діабетичною полінейропатією H35.3 - Дегенерація макули та заднього полюса E10.32 - Цукровий діабет типу 1 з препроліферативною ретинопатією.

Отже, відповідач, проводячи оцінювання повсякденного функціонування особи, виходив, зокрема, з відомостей наданих до направлення документів, що спростовує доводи позивача про неврахування відповідачем медичної документації.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що позивачем не доведено та під час розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття ним оскаржуваного рішення.

Тому, у суду відсутні підстави щодо визнання протиправними та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №84/25/2025/Р від 17.04.2025, винесене Комунальним некомерційним підприємством Міська клінічна лікарня №11 Одеської міської ради щодо відмови у визнанні ОСОБА_1 особою з інвалідністю.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права оскаржити рішення експертної команди відповідно до пунктів 57 59 Порядку №1338 до Центру оцінювання функціонального стану особи.

VI. Судові витрати

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 84/25/2025/Р від 17.04.2025, зобов`язання провести повторне оцінювання повсякденного функціонування відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.