Справа № 280/7488/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/7488/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Міракубіс про відшкодування судових витрат у справі №280/7488/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Міракубіс до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и В:

ТОВ Міракубіс звернулося до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправними та скасувати рішення щодо класифікації товарів №25UA9-КТ від 25.08.2025.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу Запорізької митниці залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року залишено без змін.

09.02.2026 від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якій Товариство просить вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000грн., які понесені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Від відповідача надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких, зокрема, зазначено про недотримання позивачем встановленої процедури подання суду заяви та доказів про понесенні витрати на правничу допомогу.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено вище, за наслідками перегляду справи судом апеляційної інстанції ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу Запорізької митниці залишено без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2025 - без змін.

Отже, за загальним правилом, у зв`язку із залишенням без задоволення апеляційної скарги відповідача, на користь позивача підлягали відшкодуванню судові витрати, які ним понесені у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку.

В той же час, матеріали справи не свідчили, а позивачем не було доведено факту понесення ним судових витрат, у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку.

Так, заява про стягнення витрат на правничу допомогу надійшла на адресу суду апеляційної інстанції 09.02.2026, тобто вже після прийняття судом постанови за наслідками апеляційного перегляду справи.

Таким чином, на час ухвалення постанови від 04.02.2026 у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для вирішення питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу.

Отже, посилання позивача на те, що судом не було вирішено питання про судові витрати у справі, є безпідставним.

Якщо позивач вважає те, що він має право на відшкодування витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення суду у справі, то з приводу цього слід зазначити таке.

Так, за змістом ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, з огляду на положення ч.7 ст.139 КАС України в комплексному тлумаченні з приписами ч.3 ст.143 КАС України, підставами для прийняття додаткового рішення про відшкодування судових витрат є: наявність поважних причин неможливості надання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебат; зазначення про них у зробленій заяві; подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У спірному випадку позивачем, до завершення розгляду справи судом апеляційної інстанції, не було зазначено поважних причин (і взагалі будь-яких причин) про неможливість подання доказів понесених витрат на правничу допомогу. При цьому, заява про ухвалення додаткового рішення також не містить обгрунтувань тому, чому про відшкодування таких витрат позивачем не було заявлено під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує, що у спірному випадку заява, яка б стосувалася витрат на професійну правничу та яка б змістовно виражала намір позивача отримати за результатами розгляду справи по суті в суді апеляційної інстанції відшкодування таких витрат, а також докази понесених витрат, не подавалися відповідно до положень ч.7 ст.139 КАС України.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 139 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Міракубіс про відшкодування витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 12.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров