Справа № 160/26815/25
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2026-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач з урахуванням уточнень просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, в частині не прибуття за повісткою до ТЦК та СП.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне. У витязі з бази даних Резерв+ міститься відмітка про порушення позивачем правил військового обліку та про його розшук ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, жодних порушень правил військового обліку позивач не допускав. Позивач звертає увагу, що проходить тривале стаціонарне лікування та напраляв заяви до ІНФОРМАЦІЯ_3 з повідомленням про проходження лікування та проханням надсилати кореспонденцію на адресу лікувального закладу.
Крім цього, жодних постанов або протоколів про адміністративне правопорушення щодо позивача складено не було. До Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку. Станом на час звернення до суду з даним позовом, позивач не притягнутий до адміністративної відповідальності.
У зв`язку з вищезазначеним звернувся з позовом до суду для захисту свого порушеного права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху із наданням часу на усунення недоліків
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем відзиву проти позову не було надано. З клопотаннями, заявами, поясненнями до суду не звертались.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до витягу з бази даних Резерв+ ОСОБА_1 наявна відмітка - «ТЦК та СП 01.05.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: не прибули за повісткою до ТЦК та СП».
10.04.2025 року ОСОБА_1 направлено до голови комісії начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву, якою повідомив, що проходить медичне обстеження та лікування в медичному закладі 17 міська лікарня та повідомив про зміну адреси місця проживання: АДРЕСА_1 та просив в подальшому надсилати всю поштову кореспонденцію на цю адресу.
08.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 з інформаційним запитом, яким просив повідомити реєстраційні номери заяв повідомлень про проходження ним лікування та зміну поштової адреси, а також повторно повідомлено про зміну поштової адреси.
15.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відповідь №1367, якою повідомлено про отримання та реєстрацію заяв з додатками від ОСОБА_1 .
25.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою, якою повідомив про проходженням лікування та неможливість у зв`язку з цим прибути до ТЦК та СП. У зв`язку з повідомленням ним зміненої поштової адреси позивач просив видалити недостовірні відомості щодо порушення ним правил військового обліку та про розшук органами Національної поліції.
03.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь №2504, яким повідомлено, що 24.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 сформована повістка №2979050 про обов`язок та необхідність з`явитись 06.04.2025 року о 09:00 до РТЦК для проходження медичного огляду та визначення ступеня придатності до військової служби. У визначений день 06.04.2025р. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Враховуючи зазначене, у діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене у особливий період. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 01.05.2025 року оголошено у розшук.
01.09.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з адвокатським запитом щодо надання інформації відносно факту реєстрації факту порушення позивачем законодавства про військовий облік.
04.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь №2510 за змістом ідентичний відповіді №2504 та окрім викладеного додатково повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 скеровано подання до Національної поліції стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та 01.05.2025 року останнього оголошено у розшук.
Також доведено до відома, що ІНФОРМАЦІЯ_3 протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не складався, відповідно постанова по справі про адміністративне правопорушення не виносилась.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами 1, 3статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин 1, 3статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною 5статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно частини 1статті 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів"(далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Частиною 1статті 2 Закону №1951-VIII встановлено, що основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
За приписами частин 8, 9статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Отже, територіальні центри комплектування є органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинні забезпечувати актуалізацію його бази даних, а відтак саме відповідач є органом ведення зазначеного реєстру.
Частиною 1статті 6 Закону №1951-VIII встановлено, що до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно пункту 20-1 частини 1статті 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями210,210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення(дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Диспозиція статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Матеріали справи не містять доказів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3ст. 210 КУпАПза порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не надані такі докази і відповідачем.
Також суд враховує, що 10.04.2025 року ОСОБА_1 направлено до голови комісії начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву, якою повідомив, що проходить медичне обстеження та лікування в медичному закладі 17 міська лікарня та повідомив про зміну адреси місця проживання: АДРЕСА_1 та просив в подальшому надсилати всю поштову кореспонденцію на цю адресу.
08.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 з інформаційним запитом, яким просив повідомити реєстраційні номери заяв повідомлень про проходження ним лікування та зміну поштової адреси, а також повторно повідомлено про зміну поштової адреси.
15.05.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 надано відповідь №1367, якою повідомлено про отримання та реєстрацію заяв з додатками від ОСОБА_1 .
25.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою, якою повідомив про проходженням лікування та неможливість у зв`язку з цим прибути до ТЦК та СП. У зв`язку з повідомленням ним зміненої поштової адреси позивач просив видалити недостовірні відомості щодо порушення ним правил військового обліку та про розшук органами Національної поліції.
Отже, враховуючи обізнаність відповідача про зміну поштової адреси ОСОБА_1 та його перебування на тривалому лікуванні суд констатує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 , як суб`єкт владних повноважень не довів належне повідомлення ОСОБА_1 про його виклик повісткою.
Також до матеріалів адміністративної справи не надано доказів вручення повістки про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідач не скористався правом надання відзиву проти позову.
З урахуванням зазначеного, враховуючи відсутність інформації щодо адміністративних правопорушень стосовно позивача та притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації стосовно порушення позивачем правил військового обліку є протиправними.
Оскільки за приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відновлення порушених прав позивача належить здійснити шляхом зобов`язання саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , як органу ведення Реєстру, вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 56 та п. 79 Порядку №1487 органи Національної поліції України здійснюють адміністративне затримання та доставлення до ТЦК та СП осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП.
Також, за результатом отриманого від ТЦК та СП звернення органи (підрозділи) поліції вносять інформацію про особу-порушника до Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».
З наведених вище норм Порядку №1487 вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки з метою виконання покладених на них завдань звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210,210-1 КУпАП (порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) для складення протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.
Судом встановлено відсутність підстав для направлення відповідачем стосовно ОСОБА_1 звернення до органу Національної поліції, тому саме відповідач відповідно до вимог Порядку №1487 зобов`язаний направити до Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , щодо якого надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Частиною 1статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зорустатті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відтак, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає доцільним задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок їх бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, в частині не прибуття за повісткою до ТЦК та СП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна