Справа № 160/14062/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадженння (у письмовому провадженнні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування припису,-
12 вересня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 припису від 17.01.2022р. № 9/2.2-7/21 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі №160/14062/22 було задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу про визнання протиправним та скасування пункту 1 припису від 17.01.2022 року№9/7.22-7/21. Визнано протиправними та скасовано пункт 1 припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) від 17 січня 2021 року №9/2.2-7/21.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) - залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року скасовано, справу №160/14062/22 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

07 січня 2025 року адміністративна справа №160/14062/22 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 року передана для продовження розгляду головуючому судді Тулянцевій І.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №160/14062/22, призначено цю справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03 лютого 2025 року о 12:00 год., а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

23.01.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» від Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до суду надійшов відзив на адміністративний позов ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ», в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що з 10 по 13 січня 2022 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства. У відповідності до п. 7 ч.3 ст. 3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» друга категорія видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає хімічну промисловість: зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази). В ході проведення заходу встановлено, що основним видом діяльності підприємництва є виробництво промислових газів та оптова торгівля хімічними продуктами. В наявності витратні склади хімічних речовин, а саме: ємності рідкого кисню та рідкого азоту, стаціонарне та автомобільні газифікаційні устаткування, балони з газоподібним киснем та газоподібним азотом. Однак проектна документація на вказану виробничу діяльність з матеріалами оцінки її впливу на навколишнє природне середовище та Висновок з оцінки впливу на довкілля або Висновок екологічної експертизи відсутні. Тобто позивач не отримав ні Висновок з оцінки впливу на довкілля, ні Висновок екологічної експертизи. Так, відповідач зазначає, що Інспекція наділена повноваженнями перевіряти дотримання суб`єктом господарювання вимог ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля», зокрема, перевіряти проекти на промислові майданчики, що цілком відповідає вимогам законодавства та державній політиці із здійснення державного нагляду (контролю). Крім того, відповідачем наголошено, що зважаючи на наявність прямої вказівки у чинному законодавстві щодо необхідності здійснення господарської діяльності позивачем за наявності висновку з оцінки впливу на довкілля, крім випадку отримання підприємством висновку екологічної експертизи, якого позивач не отримував, представник відповідача вказує, що позиція позивача щодо відсутності підстав отримати висновок з оцінки впливу на довкілля є помилковою. Таким чином, при складанні п.1 припису від 17.01.2022 року №9/2.2-7/21 відповідачем дотримано норми діючого законодавства.

У підготовчому судовому засіданні 28 квітня 2025 року усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання було вирішено закрити підготовче провадження по справі №160/14062/22 та перейти до розгляду справи по суті, а також оголошено перерву до 19.05.2025 року на 11:00 год.

В судових засіданнях представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому та у письмових поясненнях доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях доводи, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 31 липня 2025 року було опитано свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також оголошено перерву до 08.09.2025 року на 14:00 год.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року було витребувано у ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» архітектурно-технічний паспорт об`єкта та довідку бюро технічної інвентаризації, визначені в Примірному переліку виконавчої та іншої документації, що надається державній приймальній, робочій комісіям при прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відповідно до додатку 6 до Акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 31.10.2007 року за адресою м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Акціонерна, 1а, зареєстрованого Криворізькою інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю від 15.11.2007 р. № 344, затвердженого рішенням виконкому Криворізької міської ради від 14.11.2007 р. №772.

20 жовтня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» надійшло клопотання про долучення відповіді КП ДОР «Криворізьке БТІ» та архітектурного відділу виконавчого комітету Криворізької міської ради.

У судовому засіданні 26 листопада 2025 року було опитано свідка ОСОБА_4 , а також оголошено перерву до 08.12.2025 року на 11:30 год.

08 грудня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» надійшло клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданнні 29.12.2025 року усною ухвалою суду було постановлено про закінчення з`ясуванння всіх обставин справи, проведено дебати та проголошено про перехід до стадії ухваленння судового рішенння.

В судове засіданння 12.01.2026 року сторони не з`явились, у зв`язку із чим, у відповідності до положень ст. 229 КАС України, фіксуванння судового засіданння за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» () зареєстровано 24.06.1998 року, про що внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.09.2004 року, номер запису - 1 000466, з 07.07.1998 року взято на облік контролюючим органом Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька ДПІ.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «Дніпропромсінтез» є: 20.11 Виробництво промислових газів (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

У період з 06.01.2022 року по 13.01.2022 року, на підставі наказу про проведення планового заходу від 05.01.2022 року №9-ТП та направлення на перевірку від 06.01.2022 року №4-11-22, Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» (місцезнаходження: 50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Акціонерна, буд. 1 А, ).

За результатами проведеної перевірки складено акт планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 9/2.2-7/21 від 13 січня 2022 року.

Перевіркою, серед іншого, встановлено, що на проммайданчику ТОВ «Дніпропромсінтез» наявні витратні склади хімічних речовин, а саме: ємності рідкого кисню та рідкого азоту, стаціонарне та автомобільне газифікаційне устаткування, балони з газоподібним киснем та газоподібним азотом. Проєктна документація на виробничу діяльність (зберігання в ємностях хімічних продуктів рідкого кисню, рідкого азоту та виготовлення газоподібного кисню, газоподібного азоту) ТОВ «Дніпропромсінтез» за адресою вул. Акціонерна, 1-А, м. Кривий Ріг з матеріалами оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей та висновку державної екологічної експертизи або висновку з оцінки впливу на довкілля відсутня. Під час перевірки ТОВ «Дніпропромсінтез» встановлено, що проводиться виробнича діяльність за адресою вул. Акціонерна 1-А, м.Кривий Ріг і зберігання в ємностях рідкого кисню, рідкого азоту, що є хімічними продуктами та виготовлення газоподібного кисню та газоподібного азоту. Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 2059-VIII цей вид виробничої діяльності відноситься до другої категорії видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля. З 2017 року набув чинності Закон №2059-VIII, згідно з положеннями якого висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки випливу на довкілля.

17 січня 2021 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю), відповідач виніс Припис № 9/2.2-7/21, згідно з яким відповідно до пункту 1 на позивача покладено обов`язок у строк до 18 січня 2021 року виробничу діяльність (зберігання в ємностях хімічних продуктів рідкого кисню, рідкого азоту та виготовлення газоподібного кисню, газоподібного азоту) підприємства за адресою вул. Акціонерна, 1-А, м. Кривий Ріг здійснювати при наявності проєктної документації з матеріалами оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей та висновку з оцінки впливу на довкілля або висновку державної екологічної експертизи на проєктну документацію відповідно до статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 15 червня 1991 року № 1264-XII (далі - Закон № 1264-XII) та статей 3, 9, 17 Закону № 2059-VIII.

Позивач, вважаючи, що йому не потрібно отримувати висновок з оцінки впливу на довкілля, оскільки підприємство розпочало свою діяльність до набрання чинності Законом № 2059-VIII, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з частиною третьою статті 13 Конституції Українивласність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до статті 16 Конституції Українизабезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 42 Конституції України проголошено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Водночас у частині першій статті 50 Конституції України закріплено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

З огляду на вищезазначені конституційні положення суд доходить висновку, що поняття «безпека життя» і «здоров`я людини» слід розуміти у широкому значенні, яке охоплює різноманітні сфери суспільно-управлінських відносин, в яких застосування та тлумачення норм законодавства слід розглядати, головним чином, в аспекті створення максимальних гарантій безпечності людини та її відчуття захищеності, що також є основою суспільного інтересу. Пріоритет такого інтересу, за загальним правилом, над приватним інтересом (зокрема, у формі права власності, права на підприємницьку діяльність) у випадку їх конкуренції підтверджується також положеннями частини першої статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21 травня 2018 року у справі № 200/13814/16-а, від 13 липня 2021 року у справі № 120/3158/20-а, від 24 лютого 2023 року у справі № 240/29665/21, від 31 серпня 2023 року у справі № 640/20914/21, від 08 листопада 2023 року у справі № 300/3232/22, від 23 лютого 2024 року у справі № 400/3940/21, від 12 липня 2024 року у справі № 460/11522/23, від 22 листопада 2024 року у справі № 520/2574/24 та від 22 листопада 2024 року у справі № 460/24038/23.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон №1264-XII.

Підходи Верховного Суду стосовно застосування положень цього Закону сформовані, зокрема, у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 522/20954/16-а, від 20 серпня 2020 року у справі № 820/7073/16, від 02 грудня 2021 року у справі № 160/13502/19, від 01 грудня 2022 року у справі № 640/21663/21, від 07 листопада 2023 року у справі №460/17126/21 та від 06 травня 2024 року у справі № 300/2415/23.

За приписами частини другої статті 10 Закону № 1264-XII (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Згідно з частиною першою статті 20-2 Закону № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням;

обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів, незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 № 275, Держекоінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону № 1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05 квітня 2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон № 877-V).

Правові висновки Верховного Суду стосовно застосування положень цього Закону сформовані, зокрема, у постановах від 18 травня 2020 року у справі № 640/1440/19, від 05 травня 2022 року у справі № 380/2805/21, від 07 лютого 2023 року у справі № 340/56/22, від 24 травня 2023 року у справі № 640/25350/21, від 23 червня 2023 року у справі № 300/377/22, від 20 грудня 2023 року у справі № 480/1815/22, від 18 березня 2024 року у справі № 260/1946/23, від 27 травня 2024 року у справі № 380/18475/21, від 28 травня 2024 року у справі № 480/8344/22 та від 07 листопада 2024 року у справі № 120/13093/23.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль)- державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до абзацу першого частини десятої цієї статті посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Стаття 5 Закону № 877-V регламентує позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю).

У силу частин першої, другої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

У силу абзацу дев`ятого частини шостої статті 7 Закону № 877-V в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкта господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з частиною одинадцятою статті 7 Закону № 877-V у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

За змістом частини першої статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Водночас у частині першій статті 10 Закону № 877-V визначено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання).

Статтею 11 Закону № 877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Отже, наведені правові норми свідчать про те, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

Верховний Суд неодноразово аналізував норми Закону № 877-V, й сформував основні ознаки припису, який складається контролюючими органами, вимоги щодо його оформлення та змісту.

Так, розглядаючи у касаційному порядку справу № 480/1752/19, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2021 року зазначив, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

До припису можуть включатися виключно вимоги, направлені на усунення конкретних порушень, виявлених у ході перевірки. Жодні інші вимоги до припису включатися не можуть. Порушення, які виявлені перевіркою, повинні бути доведені, підтверджуватись документально і належним чином зафіксовані у акті перевірки, фактично існувати станом на момент складання акту, як джерела доказової інформації, а матеріали перевірки повинні підтверджувати, що порушення вимог законодавства вчинені саме тим суб`єктом господарювання, який перевірявся.

Заходи в приписі керівнику суб`єкта господарювання повинні бути спрямовані на забезпечення ним належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, сформульовані конкретно з посиланням на відповідну норму права, порушення якої допущено за висновками контролюючого органу, і в стислій формі.

Спосіб усунення порушень, визначений у приписі, повинен узгоджуватись з нормами законодавства, а терміни його виконання мають визначатись у кожному конкретному випадку, виходячи з реальних можливостей суб`єкта господарювання, умов його діяльності, кількості, виду і характеру виявлених за наслідками перевірки порушень, надавати достатній строк, упродовж якого можливе його реальне виконання.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 815/132/17, пункти припису не можуть носити загальний характер та дублювати норми законодавства.

Як вище було зазначено судом, у період з 06 січня 2022 року по 13 січня 2022 року на підставі наказу про проведення планового заходу від 05 січня 2022 року № 9-ТП та направлення на перевірку від 06 січня 2022 року № 4-11-22, Держекоінспекція провела планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ «Дніпропромсінтез» (місцезнаходження: 50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Акціонерна, буд. 1- А, ).

За результатами проведеної перевірки складено акт планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 9/2.2-7/21 від 13 січня 2022 року.

17 січня 2022 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю), відповідач виніс Припис № 9/2.2-7/21, згідно з яким відповідно до пункту 1 на позивача покладено обов`язок у строк до 18 січня 2022 року «виробничу діяльність (зберігання в ємностях хімічних продуктів рідкого кисню, рідкого азоту та виготовлення газоподібного кисню, газоподібного азоту) підприємства за адресою вул. Акціонерна, 1-А, м. Кривий Ріг здійснювати при наявності проєктної документації з матеріалами оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей та висновку з оцінки впливу на довкілля або висновку державної екологічної експертизи на проєктну документацію відповідно до статті 51 Закону № 1264-XII та статей 3, 9, 17 Закону № 2059-VIII.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року було зазначено, що спірним питанням у цій справі є наявність або відсутність вчинених ТОВ «Дніпропромсінтез» порушень природоохоронного законодавства і необхідність отримання висновку з оцінки впливу на довкілля у випадку провадження останнім діяльності, зокрема з виробництва промислових газів, оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, хімічними продуктами.

У частині третій статті 2 Закону № 2059-VIII визначено, що суб`єктами оцінки впливу на довкілля є суб`єкти господарювання, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які є замовниками планованої діяльності і для цілей цього Закону прирівнюються до суб`єктів господарювання, уповноважений центральний орган, уповноважені територіальні органи, інші органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, громадськість, а у випадках, визначених статтею 14 цього Закону, - держава походження та зачеплена держава.

У частині першій статті 3 Закону № 2059-VIII передбачено, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачена заборона розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Планована діяльність - це планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 1 Закону № 2059-VIII).

Частинами першою - третьою статті 9 Закону № 2059-VIII визначено уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження. Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності. При підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 11 Закону № 2059-VIII звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, приймаючи рішення про провадження планованої діяльності, зобов`язані врахувати висновок з оцінки впливу на довкілля. У рішенні про провадження планованої діяльності зазначається, що екологічні умови провадження планованої діяльності визначені у висновку з оцінки впливу на довкілля. За рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування рішення про провадження планованої діяльності може включати екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій статті 9 цього Закону.

Якщо після ухвалення висновку з оцінки впливу на довкілля законодавством не передбачається прийняття рішення про провадження планованої діяльності для початку її провадження, висновок з оцінки впливу на довкілля, у якому визначено допустимість провадження планованої діяльності, вважається рішенням про провадження планованої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 2059-VIII звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2059-VIII дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону (розширення, перепрофілювання, ремонт, реконструкція, тощо).

Цією ж статтею визначено, що висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Аналіз зазначених положень Закону свідчить, що Закон № 2059-VIII стосується лише планованої діяльності і не поширюється на діючі, введені в експлуатацію об`єкти. За вказаних умов порядок і спосіб проходження процедури оцінки впливу на довкілля для діючого об`єкта - відсутній.

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2059-VIII оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає:

- підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону;

- проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону;

- аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;

- надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини;

- врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.

Так судом встановлено, що позивач здійснює свою діяльність з 2008 року. Вказане підтверджується актом державної приймальної комісії від 31 жовтня 2017 року про введення в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта по вул. Акціонерна, 1-А м.Кривий Ріг, що затверджений рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 листопада 2008 року № 781.

На цій підставі, оскільки позивач на момент набрання чинності Законом № 2059-VIII (18 грудня 2017 року) вже здійснював виробничу діяльність на введеному в експлуатацію об`єкті, а не лише планував її здійснення, то сфера застосування Закону України № 2059-VIII може не поширюватися на ТОВ «Дніпропромсінтез» в частині необхідності проведення оцінки впливу на довкілля.

При цьому, як вбачається зі змісту Акта №9/2.2-7/21 від 13 січня 2022 року, складеного відповідачем за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем законодавства у сфері навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, позивач здійснює виробництво хімічних продуктів та зберігання в ємностях рідкого кисню та рідкого азоту.

Крім того, на момент проведення Держекоіспекцією перевірки - видами діяльності ТОВ «Дніпропромсінтез», згідно з Класифікатором видів економічної діяльності (КВЕД), є: виробництво промислових газів (основний); оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля хімічними продуктами; вантажний автомобільний транспорт; транспортне оброблення вантажів; ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; будівництво житлових і нежитлових будівель.

Також, відповідно до довідки ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» №50 від 13.06.2025 року, ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» здійснюється відповідно до кодів КВЕД оптова торгівля рідкого кисню та/або азоту в газоподібному стані. З метою виконання поставок кінцевим споживачам підприємство перетворює товар рідкий кисень та/або азот в газоподібний стан шляхом стискання та підігріву для наповнення балонів. Товар отримує від металургійних підприємств України або на кисневих заводах LINDE GAZ або MESSER (Німеччина).

Також на підтвердження здійснення вказаної діяльності, позивачем до суду були надані відповідні догори поставки рідкого кисню та азоту, а також відповідні податкові накладні на вказаний товар.

Суд зауважує, що правові, організаційні та економічні засади у сфері забезпечення хімічної безпеки та управління хімічною продукцією, спрямовані на запобігання небезпечному впливу хімічної продукції на довкілля та здоров`я людини, встановлює вимоги до діяльності суб`єктів господарювання галузі хімічної промисловості, регулює відносини, що виникають у сфері забезпечення хімічної безпеки та управління хімічною продукцією, з урахуванням міжнародних зобов`язань України визначає Закон України «Про забезпечення хімічної безпеки та управління хімічною продукцією» від 01 грудня 2022 року № 2804-IX (далі - Закон № 2804-IX).

Згідно з пунктами 5, 6, 49 частини першої Закону № 2804-IX хімічна продукція - хімічні речовини, суміші, сплави, а також вироби, під час використання яких відбувається навмисне вивільнення хімічних речовин або які виготовляються для проведення підривних робіт чи створення піротехнічного ефекту; використання хімічної продукції - споживання, перетворення, змішування, переміщення, обробка, зберігання, пакування, використання хімічної продукції, включаючи виробництво, оброблення відходів такої продукції; виробник хімічної продукції - суб`єкт господарювання, який здійснює виробництво, використання та надання на ринку хімічної продукції.

Зі змісту частини п`ятої статті 35 Закону № 2804-IX вбачається, що легкозаймисті гази (п.2), гази, що окиснюють (п. 4), гази, які перебувають під тиском (п. 5) відносяться до хімічних речовин.

Згідно з положеннями частин першої, п`ятої, десятої статті 11 Закону № 1264-XII для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг.

У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, впровадження заходів щодо скорочення викидів до зазначених дозволів вносяться зміни.

Так судом встановлено, що у Висновку Дніпропетровської санітарно-епідеміологічної станції Державної санітарно-епідеміологічної служби щодо видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 24.06.2009 року №2/1-19-11-3-768, серед іншого зазначено, що; «Основним напрямком діяльності ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» є забезпечення заправкою балонів зрідженим киснем та вуглецю діоксидом. Виробничі об`єкти ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» розташовані на території промислового майданчику ВАТ «ХайдельбергЦемент Україна». Джерелами викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин є автотранспорт, зварювальний пост, пост фарбування балонів. Від неорганізованих джерел викидів підприємства в результаті маневрування транспорту, при зварюванні металів і під час фарбування балонів в атмосферне повітря викидаються наступні забруднюючі речовини…..За результатами розгляду документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» узгоджується, при умові виконання запропонованих повітряохоронних заходів.»

Відповідно до пункту 2.3.4. «Відомості щодо технологічного устаткування» звіту про проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ», розробленого ТОВ «Центр екологічних досліджень та аудиту» та узгодженого директором ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» у 2009 році, де зазначені характеристики технічного обладнання, міститься інформація, що дата останьої реконструкції або модернізації пункт заправки балонів киснем та пункту заправки балонів двоокису вуглецю 1998 рік.

Також, з метою уточнення технологічного процесу, позивачем було долучено до матеріалів справи робочу документацію та робочий проект «Киснева наповнювальна на базі газифікаційної установки СГУ-7КМ.» об`єкт 7 78 00 000.

Відповідно до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-326 від 04.09.2015 року, виданому Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» () видано дозвіл з терміном дії з 04.09.2015 року на підставі листа ГУ Держсанепідслужби у Дніпропетровській області від 31.07.2015 № 04/4735.

Додатком до вказаного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами передбачені дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та умови, які встановлюються в дозволі.

При цьому у розділі 2. «Дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря» цього додатку передбачено джерело викидів - №1 котел Ретра 3М.

Крім того, опитаний у судовому засіданні директор ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» Абаєв І.М., стверджував, що з моменту набуття ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» комплексу будівель та споруд з обладнанням, за адресою: вул. Акціонерна, 1 «А», а саме - кисневого цеху будь-яких змін в технологічному процесі, зміні складу обладнання, модернізації чи реконструкції - не відбулось.

З урахуванням вищевказаного, а також зважаючи на те, що позивачем у ході розгляду справи самостійно підтверджувався факт того, що ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» здійснюється, відповідно до кодів КВЕД, оптова торгівля рідкого кисню та/або азоту в газоподібному стані та з метою виконання поставок кінцевим споживачам підприємство перетворює товар рідкий кисень та/або азот в газоподібний стан шляхом стискання та підігріву для наповнення балонів, то суд вважає, що ТОВ «Дніпропромсінтез» є суб`єктом здійснення хімічного виробництва.

Суд повторно зауважує, що згідно зі статтею 1 Закону № 2059-VIII планована діяльність - це не тільки господарська діяльність, що включає будівництво, а також та діяльність, що охоплює собою реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище.

Згідно з частинами четвертою - сьомою статті 51 Закону № 1264-XII, аналогічно до положень Закону № 2059-VIII, передбачено, що проєкти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.

Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.

Підприємства, установи та організації, які розміщують, проєктують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об`єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.

Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проєктах на будівництво та реконструкцію (розширення і технічне переоснащення).

Таким чином, суд доходить висновку, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності згідно із затвердженим Законом переліком, а у разі, якщо таке рішення було отримано до набрання чинності Законом № 2059-VIII - лише при розширенні та зміні, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності з видобування корисних копалин.

Таке застосування статей 3, 17 Закону № 2059-VIII та положень Закону № 1264-XII відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі № 160/8706/18, від 03 вересня 2020 року у справі № 460/1094/19, від 31 березня 2021 року у справі №804/3983/18, від 18 жовтня 2022 року у справі № 580/2808/21 та від 28 травня 2024 року у справі № 420/22829/21.

У розрізі викладеного суд вважає за необхідне вказати, що починаючи з 18 грудня 2017 року перед початком планової діяльності відповідно до виду, передбаченого частинами другою та третьою статті 3 Закону № 2059-VІІІ, суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати висновок про оцінку впливу на довкілля та, в подальшому, з урахуванням цього висновку, отримати рішення про провадження планової діяльності.

Натомість, дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім таких випадків:

- розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1- 21 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України (пункт 22 частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»);

- розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1- 13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України (пункт 14 частини третьої статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»).

Так, з матеріалів справи вбачається, що промисловий об`єкт ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» за адресою вул. Акціонерна, буд. 1 А, м. Кривий Ріг, введений в експлуатацію рішенням виконкому Криворізької міської ради від 14.11.2007 року №772.

Також, судом встановлено, що право власності на будівлю кисневого цеху, виникла у ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» на підставі договору купівді-продажу №597 від 08.08.2003 року та свідоцтва про право власності серії САА №940718 від 21.01.2004, копії яких міститься в матеріалах справи.

Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної ради від 17.12.2003 року №750 «Про впорядкування адресного господарства» передбачено присвоїти поштову адресу, зокрема, вул. Акціонерна, 1а комплексу будівель та споруд, а саме будівлі офісу «А-2», загальною площею 252 м2 та будівлі кисневого цеху «А-1» загальною площею 403,6 м2 (п. 1).

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14.11.2007 року №772 «Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» було затверджено акти про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів: будівля управління кисневого цеху на вул. Акціонерній, 1а. (замовник- ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ»)

Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної ради від 19.03.2008 року №205 «Про впорядкування адресного господарства» передбачено встановити поштову адресу: вул. Акціонерна, 1 «В»- будівлі будинку управління кисневим цехом.

Також в матеріалах справи міститься технічний паспорт на будівлю, розташовану за адресою: вул. Акціонерна, 1а, який розроблений в 2011 році.

Крім того, опитаний у судовому засіданні директор ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» Абаєв І.М. стверджував, що будь-яких змін (модернізації, реконструкції тощо) з 2003 року, з моменту набуття ТОВ «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» комплексу будівель та споруд з обладнанням, за адресою: вул. Акціонерна, 1 «А» - не відбулось по цей час.

З огляду на вищезазначені обставини справи, судом не встановлено обставин реконструкції, технічного переоснащення (збільшення потужностей), капітального ремонту або перепрофілювання діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Дніпропромсінтез» з моменту введення в експлуатацію об`єкта по вул. Акціонерна, 1-А м. Кривий Ріг (2008 рік) до моменту проведення відповідачем планового заходу державного нагляду (контролю).

Не були спростовані вказані обставини і поясненнями свідків - інспекторів Держекоінспекції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні, які пояснили, що при проведенні контрольного заходу будь яких документів від підприємства щодо реконструкції, технічного переоснащення (збільшення потужностей), капітального ремонту або перепрофілювання діяльності вони не отримували, а висновки щодо необхідності отриманння висновку з оцінки впливу на довкілля були зроблені у зв`язку із тим, що на проммайданчику по вул. Акціонерна, 1-А м. Кривий Ріг, зберігались ємкості з рідким азотом та рідким киснем.

Таким чином, оскільки здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності згідно із затвердженим Законом переліком, а у разі, якщо таке рішення було отримано до набрання чинності Законом №2059-VIII - лише при розширенні та зміні, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності, то з урахуванням обставин вказаної справи, пункт 1 припису від 17.01.2022р. №9/2.2-7/21 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги, відповідно, задоволеню.

У відповідності до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірного пункту рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволеню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Акціонерна, буд. 1А, ) до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) (50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92, ) про визнання протиправним та скасування пункту 1 припису від 17.01.2022 року№9/7.22-7/21 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1 припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) від 17 січня 2021 року №9/2.2-7/21.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) (50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПРОМСІНТЕЗ» (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Акціонерна, буд. 1А, ) судовий збір у сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривень) грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева