Справа № 420/13878/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П. розглянувши в письмовому провадженні заяву Міністерства оборони України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №420/13878/22, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині не розгляду та ненаданні письмової відповіді на заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову за мобілізацією від 26.03.2022р.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2022р.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в частині не розгляду та ненаданні письмової відповіді на звернення ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 26.03.2022р.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та надати письмову відповідь на звернення ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 26.03.2022р.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в частині не розгляду та ненаданні письмової відповіді на звернення ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 від 11.05.2022 р.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та надати письмову відповідь на звернення ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 від 11.05.2022 р.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в частині не розгляду та ненаданні письмової відповіді на звернення ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_3 від 11.05.2022 р.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути та надати письмову відповідь на звернення ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_4 від 11.05.2022р.

Рішення суду набрало законної сили 12.01.2023 року.

Ухвалою від 20.02.2026 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі № 420/13878/22.

Зобов`язано Міністерство оборони України подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі № 420/13878/22 у строк 30 днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Роз`яснено Міністерству оборони України, що відповідно до ч.2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зобов`язано Міністерство оборони України надати до суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

До суду від представника Міністерства оборони України надійшла заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявником вказано наступне.

У зверненні від 26.03.2022 року №ЩЕ-13870532 ОСОБА_1 зазначив, що він та його батько є особами з інвалідністю, у зв`язку з чим просить видати йому посвідчення про відстрочку від призову встановленої форми, а також внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних осіб.

За своїм змістом звернення від 11.05.2022р. № ЩЕ-13997188 стосується не розгляду звернення від 26.03.2022 року №ЩЕ-13870532, а прохання надати відповідь на нього.

У зверненні від 11.05.2022 року №ЩЕ-13997194 ОСОБА_1 просив надати йому відстрочку, внести в Реєстр, але з тих підстав, що він визнаний особою з інвалідністю 2-ої групи загального захворювання.

22.10.2022 року за № ЩЕ-14702425 ОСОБА_1 подано звернення до Міноборони України щодо притягнення осіб відповідальних за розгляд попередніх звернень від 26.03.2022 р. та від 11.05.2022 року.

29.10.2022 року ОСОБА_1 подав скаргу до Міноборони України, в якій просив провести службову перевірку щодо нерозгляду звернень від 26.03.2022 р. №ЩЕ-13870532, від 11.05.2022р. №ЩЕ-13997188, від 11.05.2022р. № ЩЕ-13997194 та притягнення винних посадових осіб Міністерства оборони України до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, звернення від 22.10.2022 року за № ЩЕ-14702425 та скарга від 29.10.2022 року, які є аналогічними та стосуються проведення службової перевірки та притягнення до відповідальності осіб відповідальних за роботу зі зверненнями у Міноборони, у зв`язку з ненаданням відповіді на попередні звернення ОСОБА_1 .

Як слідувало зі змісту звернення позивача від 26.03.2022 року, позивач зазначив про те, що він та його батько є особами з інвалідністю, у зв`язку з чим просить видати йому посвідчення про відстрочку від призову встановленої форми, а також внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних осіб. Аналогічним є звернення від 11.05.2022 року №ЩЕ-13997194, оскільки стосується також надання відстрочки.

За своєю суттю вказані звернення не є ні заявою, ні скаргою у розумінні частини четвертої статті 3 та статті 4 Закону №393/96-ВР, а в силу частини третьої статті 3 Закону №393/96-ВР є клопотанням - письмовим зверненням з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод.

Заявнику необноразово повідомлялось, що питання призову ОСОБА_1 на військову службу не розглядалось. Він не отримував повістку, не викликався до Центру комплектації, тобто зі сторони Держави Україна в особі Міноборони не вчинялось жодних дій та не приймалось рішень щодо його призову на військову службу, а відповідно і не було підстав для вирішення питання про його відстрочку.

Питання щодо призову на військову службу та її відстрочку вирішується безпосередньо за місцем проживання громадянина за умови проходження медичної комісії та надання документів, які надають право на відстрочку чи звільнення від військового обов`язку і належить до компетенції та повноважень територіальних центрів комплектування і соціальної підтримки.

ОСОБА_1 зазначає , що не отримав жодної відповіді на свої звернення, в тому числі і ті, в яких просив провести службове розслідування.

Представником Міністерства оборони України у справі №420/18462/22 надані до суду оригінали відповідей та докази щодо їх направлення позивачу.

Щодо звернення від 22.10.2022 року про проведення перевірки у зв`язку з не отриманням відповідей на звернення, представником Міністерства оборони України 17.11.2022 року надано ОСОБА_1 відповідь, в якій повідомлено про результати розгляду і зазначено про те, що Головною інспекцією Міністерства оборони України порушень не виявлено та відсутні підстави для проведення службової перевірки.

Крім того, зазначає, що приписи Закону №393/96-ВР не передбачають направлення відповіді заявнику рекомендованим повідомленням про вручення. Незважаючи на це ІНФОРМАЦІЯ_3 виконав обов`язок про направлення відповіді саме шляхом рекомендованого повідомлення про вручення.

При розгляді справи №420/18462/22, при огляді оригіналів конвертів та відміток на них, відповіді на звернення позивача були направлені за зазначеною у зверненнях адресою, але повернуті у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Як зазначив представник Міністерства оборони України, всі звернення, що відображені в рішенні по справі №420/13878/22, а саме звернення від 26.03.2022 р. №ЩЕ-13870532, від 11.05.2022р. №ЩЕ-3997188, від 11.05.2022р. № ЩЕ-13997194, були розглянуті та заявнику були надані відповіді, як засобами поштового зв`язку так і на електронну пошту, зазначену у зверненнях, тому не зрозумілим залишається факт звернення до примусового виконання рішення по справі №420/13878/22.

З огляду на факт виконання рішення суду, заяник зазначає, що є підстави визнати виконавчі листи від 02.03.2023 по справі №420/13878/22 такими, що не підлягають виконанню.

10.03.2026 року до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву Міністерства оборони України про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в яких останній просить суд: заяву Міністерства оборони України про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі №420/13878/22, повернути заявнику без розгляду; визнати заяву, подану представником Міністерства оборони України за підписом ОСОБА_2 такою, що підписана особою без належних повноважень. Крім того, позивач зазначає, що додані відповідачем до заяви «докази» є листуванням від травня-листопада 2022 року, тобто створені до ухвалення рішення суду, тому не можуть бути доказом його виконання.

Частиною 3 ст. 374 КАС України встановлено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Судове засідання призначено на 10.03.2026 року о 10:00 год.

В судовому засіданні, призначеному на 10.03.2026 року о 10:00 год, представник заявника заявив клопотання, в якому просив суд розглянути лише другий пункт прохальної частини заяви від 27.02.2026 року, а саме «Визнати виконавчі листи від 02.03.2022 року по справі №420/13878/22 такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із виконанням рішення суду».

Ухвалою від 10.03.2026 року, що занесена до протоколу судового засідання, судом вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи щодо заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/13878/22, суд дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав (ч. 2 ст. 374 КАС України).

У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа №752/2391/17 (2а-14/09)), з урахуванням узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015, дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

- якщо його було видано помилково;

-якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Виконавчі листи, які заявник просить визнати такими, що не підлягають викананню, видані з метою забезпечення примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі №420/13878/22, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таке законодавче визначення виконавчого провадження характеризує його як виключно примусове виконання судових рішень, а тому факт відкриття виконавчого провадження розпочинає процедуру саме примусового виконання судового рішення.

За такого правового регулювання судові рішення, крім рішень про стягнення періодичних платежів, можуть бути виконані добровільно, виключно до моменту відкриття виконавчого провадження.

Надані Міністерством оборони листи №943/10642 від 04.11.2022 року, №943/10783 від 05.11.2022року, №943/11211 від 11.11.2022року, №943/11520 від 18.11.2022року та докази їх направлення/повернення у звязку із закінченням терміну зберігання, не можуть вважатися такими, що були видані на виконання рішення суду у даній справі, оскільки на час їх складання та направлення рішення суду не було ухвалено.

При цьому, до суду під час розгляду даної справи останні не були надані.

Виконавче провадження №80039802 відкрито головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем 21.01.2026 року.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів саме виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року по справі №420/13878/22, відсутні підстави для визнання виданих виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Щодо вимог ОСОБА_1 визнати заяву, подану представником Міністерства оборони України за підписом Дідуха С.П., такою, що підписана особою без належних повноважень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 КАС України сторони в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто або через представника. Цією нормою законодавчо закріплена відповідна правова можливість залучення позивачем або відповідачем, а також третьою особою юридично досвідчених осіб для ведення адміністративних справ в адміністративному суді з метою захисту суб`єктивних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

В судовому засіданні були перевірені повноваження представника Міністерства оборони України Дідуха Степана Петровича. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дідух Степан Петрович може вчиняти дії від імені юридичної особи -Міністерства оборони України , у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень; без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирної угоди).

Таким чином, вимога Щелчкова Олександра Вікторовича щодо визнання заяви такою, що підписана особою без належних повноважень, є безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Міністерства оборони України про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі №420/13878/22.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі №420/13878/22.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.