Справа № 320/14709/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 березня 2026 року справа № 320/14709/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в м. Києві №10 від 04.01.2024 "Про призначення службового розслідування";

- визнати незаконним і скасувати висновок службового розслідування від 01.02.2024 "Про результати службового розслідування за фактом ДТП за участю лейтенанта поліції ОСОБА_1 та отримання ним тілесних ушкоджень";

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті правничої допомоги у сумі 15 000,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову, протягом якого необхідно було надати докази ознайомлення (отримання) із копією наказу Головного управління Національної поліції в м. Києві №10 від 04.01.2024 "Про призначення службового розслідування", та при необхідності - клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску (у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи та для суду); надати суду уточнену позовну заяву із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін (у кількості примірників для суду та відповідача), в якій привести у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України позовні вимоги в частині оскарження висновку службового розслідування від 01.02.2024 «Про результати службового розслідування за фактом ДТП за участю лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та отримання ним тілесних ушкоджень".

22.06.2024 на адресу суду від позивача надійшли документи по справі, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 06.05.2024 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

В уточненій позовній заяві до Головного управління Національної поліції в м. Києві від 19.05.2024 позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в м. Києві №10 від 04.01.2024 «Про призначення службового розслідування»;

- визнати незаконним і скасувати наказ про реалізацію висновку службового розслідування від 01.02.2024 «Про результати службового розслідування за фактом ДТП за участю лейтенанта поліції ОСОБА_1 та отримання ним тілесних ушкоджень»;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті правничої допомоги у сумі 15 000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в м. Києві.

При цьому позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду від 19.05.2024, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду та поновити даний строк, посилаючись на те, що з висновком службового розслідування за фактом ДТП за участю позивача останній був ознайомлений під підпис 14.02.2024, з наказом про призначення службового розслідування позивач не ознайомлений під підпис по теперішній час.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 справа № 320/14709/24 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено, що справа буде розглядатися одноособово суддею Кушновою А.О. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази від сторін.

Крім цього в ухвалі суду від 08.07.2024 суд зазначив, що клопотання про поновлення строку звернення до суду від 19.05.2024 буде вирішено судом після надання відповідачем доказів у справі, зокрема доказів ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами.

30.07.2024 канцелярією суду зареєстровано клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, в якому останній заперечує проти поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказуючи на те, що про проведення службового розслідування позивачу було відомо 08.01.2024, оскільки в цей день від нього в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у м. Києві від 04.01.2024 було відібрано пояснення працівниками Управління головної інспекції у

м. Києві. Представник відповідача звертає увагу суду, що пояснення від 08.01.2024 відібрано від позивача на бланку пояснення, зразок якого наведено у додатку до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893. Також відповідач наголошує, що і 26.01.2024 позивача було опитано в межах службового розслідування. Крім цього ГУНП у м. Києві стверджує, що позивач протягом проведення щодо нього службового розслідування будь-яких документів чи клопотань та скарг, які б свідчили про його незгоду з оскаржуваним наказом, або про необізнаність з його існуванням не подавав.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а також враховуючи надання відповідачем доказів по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи спір виник у зв`язку з призначенням ГУНП у

м. Києві стосовно позивача службового розслідування, та складання за його результатами висновку. Водночас позивач вважає, що службове розслідування призначено відповідачем протиправно, а висновок складений, за результатами проведення службового розслідування не містить обставин встановлення фактичних обставин справи, тобто не є належним чином мотивованим.

Отже, цій справі спір виник щодо проходження позивачем публічної служби в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України є публічною службою, а тому до спірних відносин застосовується місячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення законом строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

З аналізу зазначених вище законодавчих норм убачається, що у випадку, коли особа вважає, що її права під час прийняття на публічну службу, проходження чи звільнення з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду в більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 990/135/22.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1356/32808 затверджено також Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (далі Порядок № 893).

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІІ Порядку дисциплінарна комісія під час проведення щодо поліцейського службового розслідування має право викликати поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також запрошувати інших працівників органів (підрозділів) поліції, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають стосунок до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одер жувати від них усні або письмові пояснення, здійснювати фіксацію технічними засобами за згодою особи, з якою проводиться бесіда, її усних пояснень, а також одержувати документи, які стосуються службового розслідування.

Відповідно до пункту 2 розділу ІV Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Згідно з пунктом 14 розділу V Порядку № 893 під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Додатком до Порядку № 893 затверджено форму Пояснень.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у межах проведення службового розслідування надавав свої пояснення за формою, передбаченою Додатком до Порядку № 893, а саме такі пояснення надані 08.01.2024 (т. 1, а.с. 117-118) та 26.01.2024 (т. 1, а.с. 119-120).

Одночасно суд зауважує, що представником відповідача надано до суду наказ ГУНП у м. Києві від 04.01.2024 № 10 «Про призначення та проведення службового розслідування» та наказ ГУНП у м. Києві від 18.01.2024 № 154 «Про продовження строку проведення службового розслідування», яким продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у м. Києві від 04.01.2024 № 10 до 01.02.2024 (т. 1, а.с. 101-103) (далі Накази).

Судом встановлено, що Накази від 04.01.2024 № 10 та від 18.01.2024 № 154 не містять в собі відмітки про ознайомлення з ними позивача.

Разом з цим, суд зауважує, що реалізація права на звернення до суду передбачає активну процесуальну поведінку особи, яка вважає свої права порушеними, та вимагає вжиття належних заходів у межах встановлених законом строків. Пропуск строку звернення до суду є наслідком пасивної поведінки позивача, який, маючи об`єктивну можливість дізнатись про наявність Наказів в межах встановленого законом строку, не вжив жодних процесуальних дій. Відсутність активної поведінки, спрямованої на захист прав, не може бути компенсована посиланням на загальні обставини, які не мають ознак непереборності.

Суд наголошує, що позивач, надаючи пояснення в межах проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП у м. Києві від 04.01.2024 № 10, мав об`єктивну можливість зрозуміти на підставі чого відбираються дані пояснення та, як наслідок вчинити активні дії з метою ознайомлення з правовими підставами для відібрання від нього таких пояснень.

Суд відмічає, що згідно з абзацом першим статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2025 у справі № 380/13595/24 сформовано висновки про те, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У постанові від 24.09.2019 у справі № 420/6389/18 Верховний Суд зауважив, що під поважними причинами слід розуміти ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд, аналізуючи матеріали справи, доходить до висновку, що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав, які виникли внаслідок розпочатого щодо нього службового розслідування відповідно до наказу ГУНП у м. Києві від 04.01.2024

№ 10 «Про визначення та проведення службового розслідування» ще 08.01.2024, надаючи відповідні пояснення у межах його проведення.

Відтак, суд вважає, що пасивна поведінка позивача, за встановлених обставин у даній справі не може свідчити про наявність об`єктивних непереборних підстав, які можна вважати обґрунтованими та поважними для пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Жодних інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено та судом не встановлено.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Згідно зі статтею 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, положеннями статті 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання останньому можливості подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини пропуску строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Разом з цим, положення КАС України однозначно закріплюють, що у випадку встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, такій особі гарантується надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із наданням доказів поважності причин його пропуску.

Питання причин пропуску строку звернення до суду з позовом, у випадку, коли суд встановив, що такий пропущено позивачем, в обов`язковому порядку має бути з`ясовно судом. Однак, у будь-якому випадку позивач має бути обізнаний про виникнення в суду питання щодо дотримання ним строку звернення до суду з позовом задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність підстав для його поновлення.

Таким чином, суд має вжити заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин пропуску строку.

Такий правий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 12.03.2024 по справі №380/9291/22.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, враховуючи висновки суду щодо неповажності причин, які зумовили звернення до суду із порушенням місячного строку на звернення до суду суд вважає за необхідне встановити позивачу строк для надання суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, навівши інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з частинами тринадцятою-п`ятнадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись статтями 121, 122, 123, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати пояснення щодо дотримання строку звернення з позовом до суду та/або належно оформлену заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню, та доказами, що підтверджують ці обставини.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовну заяву буде залишено без розгляду відповідно до частини 15 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати учасникам процесу (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.