Справа № 520/22178/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 р. Справа № 520/22178/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з здійсненням заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в районі їх здійснення в період з 01.04.2025 по 25.06.2025, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати правонаступника Військової частини НОМЕР_2 - Військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з здійсненням заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи безпосередньо в районі їх здійснення в період з 01.04.2025 по 25.06.2025, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 01.04.2025 по 25.06.2025 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . З 01.04.2025 особовий склад Військової частини НОМЕР_2 прибув до АДРЕСА_1 , яке входить до складу Великобурлуцької селищної територіальної громади (Підстава: бойове розпорядження НОМЕР_3 ОБрТрО від 29.03.2025 № 1/3/779/дск). Вказує, що оскільки Великобурлуцька селищна територіальна громада наказами Головнокомандувача Збройних Сил України у спірний період віднесена до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій, позивач має право на отримання щомісячної збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн. відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано сторонам до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів (а.с. 51-52).

У поданих заявах позивач просить урахувати ненадання відповідачем витребуваних судом доказів у справі, розглянути справу за наявними матеріалами, визнати доведеним факт участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України в період з 01.04.2025 по 25.06.2025, позовні вимоги задовольнити.

Представником відповідача надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про відсутність правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, оскільки характер та виконувані позивачем завдання не відповідають жодному виду завдань з вичерпного переліку для виплати 100 000 грн. Просить урахувати, що за 44 доби фактичного перебування позивача у районі бойових дій командир Військової частини НОМЕР_2 видав накази про нарахування та виплату 30 000 грн на місяць пропорційно з дотриманням вимог пунктів 4, 5, 9, 10 розділу XXXIV Порядку № 260.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповіді на відзив позивач наголошує, що такий подано відповідачем з порушенням встановленого судом строку. Виплата 30 000 грн не усуває спір, оскільки, на думку позивача, саме за 44 доби фактичного перебування в районі ведення воєнних (бойових) дій, що визнано відповідачам, і має бути нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень. Зазначає про відсутність дискреційних повноважень позивача у спірних правовідносинах.

Щодо клопотання позивача стосовно неприйняття до уваги відзиву на позов, то суд зазначає, що таке задоволенню не підлягає, оскільки обставина подання відповідачем відзиву на позовну заяву з порушенням встановленого судом строку не вплинула негативно на процесуальні права та обов`язки позивача, а неприйняття відзиву на позовну заяву до розгляду, навпаки, свідчитиме про надмірний процесуальний формалізм суду та несприяння здійсненню ефективного правосуддя, одним із принципів якого є змагальність сторін та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 01.04.2025 по 25.06.2025 проходив військову службу на посаді штаб-сержанта 3 категорії групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень у Військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.02.2025 за № 55 позивач уважається таким, що 17.02.2025 прибув до складу сил та засобів військ частини НОМЕР_2 і приступив до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з Наказом Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.04.2025 за № 103 відповідно до бойового розпорядження НОМЕР_3 ОБрТрО від 29.03.2025 за № 1/3/779/дск, Військова частина НОМЕР_2 передала район оборони у АДРЕСА_2 та вибула до АДРЕСА_1 ; особовий склад Військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що з 01 квітня 2025 року прибув до села Катеринівка Харківської області, зокрема майстер-сержант ОСОБА_2 , штаб-сержант 3-ї категорії групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень.

Відповідно до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_2 від 25.06.2025 (по стройовій частині) майстер-сержанта ОСОБА_1 , штаб-сержанта 3-ї категорії групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень Військової частини НОМЕР_2 , звільненого Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21 червня 2025 року № 125-РС з військової служби у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)), вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 25 червня 2025 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Позивач уважає, що оскільки село Катеринівка Харківської області Великобурлуцької селищної територіальної громади наказами Головнокомандувача Збройних Сил України у період з 01.04.2025 по 25.06.2025 віднесене до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій, то він має право на отримання щомісячної збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн. відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168, яка відповідачем протиправно не виплачена.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704), яка набрала чинності 01.03.2018.

Пунктом 3 Постанови КМУ №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 Постанови КМУ №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання Постанови КМУ №704 Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 за №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Порядок №260), який застосовується з дня набрання чинності Постановою КМУ №704.

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Згідно з положеннями пункту 14 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Суд зазначає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022,затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні і на час розгляду справи він триває.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям ЗСУ додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

У разі відсутності документального підтвердження наведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн не виникає.

Телеграмою Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 3 пункту 3 якої встановлювалось, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Наказом Міністерства оборони України від 26.09.2023 за № 566 затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197.

Відповідно до змін, внесених до розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану», а саме пункту 2 визначено, що:

На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

- з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

- на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

- з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

- з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

- з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

- у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

- з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

- у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 вважає порушеним право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн з огляду на те, що у спірний період він у період з 01.04.2025 по 25.06.2025 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та перебував у АДРЕСА_1 , яке входить до складу Великобурлуцької селищної територіальної громади, що наказами Головнокомандувача Збройних Сил України віднесена до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій у цій період.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 витребувано у відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , належним чином завірені копії:

- витягів з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (підсумкових, термінових та позатермінових), журналів бойових дій (оперативних завдань), які підтверджуються участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у складі військової частини НОМЕР_2 (правонаступник - військова частина НОМЕР_1 ) за весь період проходження служби у складі військової частини НОМЕР_2 (правонаступник - військова частина НОМЕР_1 ) з 01.04.2025 по 25.06.2025, із зазначенням органу їх видачі, реєстраційних номерів (індексів) та дат видачі;

- наказів про залучення позивача до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, у складі військової частини НОМЕР_2 (правонаступник - військова частина НОМЕР_1 ) за весь період проходження служби у складі Військової частини НОМЕР_2 (правонаступник - військова частина НОМЕР_1 ) з 01.04.2025 по 25.06.2025 із зазначенням органу його видачі, реєстраційного номеру (індексу) та дати видачі;

- рапортів (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно-підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань позивача з 01.04.2025 по 25.06.2025 із зазначенням органу його видачі, реєстраційного номеру (індексу) та дати видачі.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем до матеріалів справи надано копії наказів командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2025 за № 141, від 05.06.2025 за № 180, від 05.07.2025 за № 213.

Згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2025 за № 141 (квітень 2025 року), Додаток 1 (рядок 128) позивачу виплачено 30 000 грн за 01.04.2025 - 30.04.2025 (30 діб) за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) відповідно до абзацу четвертого пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 («виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань»). Підстави: ЖБД 125 ОбТрО від 17.03.2025 № 85т (том 18), бойові розпорядження З ОТБр від 03.04.2025 № 145/ОВ/ДСК, від 04.04.2025 № 150/ОВдск, від 05.04.2025 № 152/ОВ/дск та №2088/кп/дск, ПБР від 06.04.2025 № 121т, БН від 1.1.04 № 135т, рапорт КБ (вх. від 05.05.2025 № 1577/2374-в).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2025 за № 180 (травень 2025 року), Додаток 1 (рядок 90) позивачу виплачено 30 000 грн за 01.05.2025 - 03.05.2025 (3 доби) за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) відповідно до абзацу четвертого пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 («виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань»). Підстави: ЖБД 125 ОбТрО від 17.03.2025 № 85т (том 18), бойові розпорядження З ОТБр від 03.04.2025 № 145/ОВ/ДСК, від 04.04.2025 № 150/ОВдск, від 05.04 №№ 152/ОВ/дск та 2088/кп/дск, ПБР від 06.04 № 121т, БН від 1.1.04 № 135т, рапорт КБ (вх. від 03.06.2025 № 1577/2844-в).

Згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2025 за № 213 (червень 2025 року), Додаток 1 (рядок 60) позивачу виплачено 30 000 грн за 15.06.2025 - 24.06.2025 (10 діб) за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) відповідно до абзацу четвертого пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 («виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угруповань»). Підстави: ЖБД 125 ОбТрО від 17.03.2025 № 85т (том 18), бойові розпорядження З ОТБр від 03.04.2025 № 145/ОВ/ДСК, від 04.04.2025 № 150/ОВдск, від 05.04 №№ 152/ОВ/дск та 2088/кп/дск, ПБР від 06.04 № 121т, БН від 1.1.04 № 135т, рапорт 3КБ (вх. від 02.07.2025 № 1577/3275-в).

Отже, за змістом вказаних наказів, у період з 01.04.2025 по 25.06.2025 позивачу за 44 доби фактичного перебування у районі бойових дій нараховано та виплачено 30 000 грн на місяць пропорційно з дотриманням вимог пунктів 4, 5, 9, 10 розділу XXXIV Порядку № 260.

За матеріалами справи документи, які підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях та є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, відсутні.

Так, відповідач вказує, що Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 за № 40-РС позивача призначено на посаду штаб-сержанта 3-ї категорії групи з`ясування обставин, причин та умов вчинення правопорушень військової частини НОМЕР_2 (ВОС-Ю0723А). Функція підрозділу встановлення обставин, причин та умов вчинення правопорушень особовим складом, тобто адміністративно-слідча (відомча правоохоронна) діяльність, яка не входить до жодної з 11 позицій вичерпного переліку завдань для виплати 100 000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Отже, матеріалами справи не підтверджено право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн з розрахунку на місяць.

Суд зазначає, що незважаючи на встановлений частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого обов`язку, визначеного частиною 1 згаданої статті щодо доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21.

Будь-яких доказів участі позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконанні бойових (спеціальних) завдань, які є підставою для нарахування та виплати 100 00 грн відповідно до переліку, наведеного у Постанові Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, позивачем до матеріалів не надано, про виконання таких завдань не повідомлено.

Отже, суд зазначає про відсутність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн на місяць.

Суд наголошує, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.08.2024 у справі №200/4100/23.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків на території Великобурлуцької селищної територіальної громади (село Катеринівка Харківської області), яка визнана районом ведення бойових дій згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 03.05.2025 за № 206 (з 01.04.2025 по 30.04.2025), від 06.06.2025 за № 273 (з 01.05.2025 по 31.05.2025), від 04.07.2025 за № 318 (з 01.06.2025 по 30.06.2025), не створює для відповідача обов`язку щодо нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Водночас факт безпосередньої участі у таких діях та заходах має бути підтверджений додатковими доказами (наприклад, витягом з журналу бойових дій, витягом з журналу ведення оперативної обстановки, копією бойового донесення, копією рапорту начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу), де проходив службу в певні періоди часу військовослужбовець, про його участь у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань - із зазначенням кількості днів такої участі, довідкою про участь у бойових діях чи визначених заходах із зазначенням кількості днів такої участі.

Щодо посилання позивача на доказ скан-копію резолюції на рапорті позивача на виплату 100 000 грн, то суд таке до уваги не бере, оскільки за змістом рапорту позивача від 26 травня 2026 року позивач просив звільнити його зі служби з виплатою всіх належних коштів відповідно до загального переліку виплат військовослужбовцям при звільненні.

Водночас Наказом Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.04.2025 за № 103, яким позивача з 25 червня 2025 року виключено зі списків особового складу військової частини, не встановлено виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбачену Постановою №168.

З огляду на наведене, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що позивач у період з 01.04.2025 по 25.06.2025 виконував завдання, які входять до переліку бойових завдань для виплати грошової допомоги з розрахунку 100 000 грн. на місяць, підстави для задоволення позову відсутні.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.