Справа № 460/1120/26
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 року м. Рівне№460/1120/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Шемчук Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Ващишин О.П.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати картку відмови Рівненської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2025/000674; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.12.2025 № UA204000/2025/000064/2. В обґрунтування заявленого позову зазначається, що позивачем на підставі договору № 071125 від 07.11.2025 придбано бувший у використанні міський автобус марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», номер vin коду НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 14.03.2012, вартістю 4000,00 євро. Товар ввезено на митну територію України. З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України, позивачем до митного органу було подано митну декларацію № 25UA91U5 від 11.12.2025. Позивачем надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контракту. Проте, відповідачем протиправно, в порушення норм ст. 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів договір та, як наслідок, весь поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості суттєво порушує права позивача. Просив позов задовольнити повністю, а також стягнути судові витрати, пов`язані із залученням перекладача.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято картку відмови та рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач стверджує, що митну вартість імпортованого товару було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Тому, відповідач доводить, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Позовна заява надійшла до суду 22.01.2026.

Ухвалою суду від 26.01.2026 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.02.2026 представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Обґрунтовуючи вказане клопотання, відповідач покликається на обставини справи та характер спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 16.02.2026 постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 04.03.2026 об 09:00 год.

Ухвалою суду від 04.03.2026, постановленою без оформлення окремого документа в судовому засіданні оголошено перерву до 11.003.2026 об 09:00год з метою витребування у відповідача додаткових доказів.

Після закриття судового засідання таку ухвалу оформлено окремим документом.

В судовому засіданні 04.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.03.2026 підтримав позицію, викладену у відзиві на позов з аналогічних доводів та аргументів.

08.03.2026 від відповідача надійшли додаткові докази.

09.03.2026 від позивача надійшли заперечення на долучення частини доказів.

09.03.2026 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

10.03.2026 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Заслухавши учасників справи, розглянувши заяви по суті, додаткові письмові пояснення, з`ясувавши обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" зареєстроване як юридична особа 23.09.2025; номер запису в реєстрі 015003803.

Між ТОВ «ГОЛД С» (Україна) як покупцем та KEZ HANGEL ALBERT WAGNER (резидент Deutschland) як продавцем, укладений договір № 071125 від 07.11.2025, предметом якого є поставка з європейської країни автотранспорту марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», номер vin кода НОМЕР_1 (п.1.1. договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору, поставка проводиться продавцем на умовах DAP Рівне (Інкотермс 2010).

Пунктом 3.2. договору визначено, що товар доставляється своїм ходом або іншим засобом пересування до місця призначення представником продавця не пізніше 50 ти днів після підбору.

Пунктами 4.1. та 4.2. цього ж договору встановлено ціну та загальну вартість товару, зокрема ціна за одиницю товару визначається в кожному окремому випадку за взаємною згодою між продавцем та представником покупця, яка зазначається в інвойсі, а загальна вартість договору складає 4000,00Euro (Чотири тисячі євро 00 центів).

Пунктами 5.1. - 5.5. договору передбачено, що поставка товару здійснюється за рахунок продавця. Витрати на поставку товару включаються до загальної вартості товару, який постачається згідно умов даного договору. Витрати, пов`язані з митним оформленням товару, його реалізацією та інші виграти несе покупець і вони входять в вартість товару. Передоплата за товар у розмірі 4000,00 євро має бути здійснена протягом 60 днів з дня укладання цього договору. Оплата вважається здійсненою в момент зарахування коштів на поточний рахунок продавця. Покупець конвертує гривні в євро і банківським переказом відправляє продавцю в обумовлені терміни.

12.11.2025 продавець оформив і направив покупцю проформу-інвойс (Rechnung) попередній рахунок - фактуру ціни бувшого у використанні міського автобуса марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», номер vin коду НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 14.03.2012, за ціною 4000,00 євро.

24.11.2025 ТОВ «ГОЛД С» звернулося до АТ «Перший Український міжнародний банк» із заявою про купівлю іноземної валюти № 62 за курсом банку в розмірі 4000,00 євро для передоплати з метою придбання транспортного засобу марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», номер vin-коду НОМЕР_1 в іноземного контрагента юридичної особи KEZ HANGEL ALBERT WAGNER згідно контракту № 071125 від 07.11.2025. При цьому, банку було повідомлено всі деталі платежу, в тому числі і ті, які дозволяли однозначно ідентифікувати транспортний засіб, за який вноситься оплата у валюті (за контрактом, кодом товару згідно з УКТЗЕД).

ТОВ «ГОЛД С» сплатило KEZ HANGEL ALBERT WAGNER (резидент Deutschland) вартість автобуса марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020» в розмірі 4000,00 євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 67 від 24.11.2025, де в графі 70 «Призначення платежу» вказано передоплату за транспортний засіб марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020» згідно договору № 071125 від 07.11.2025.

Факт передоплати за транспортний засіб марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020» згідно договору № 071125 від 07.11.2025 в розмірі 4000,00 євро підтверджується банківським платіжним документом № P251124982 від 24.11.2025 про надходження платежу на банківський рахунок продавця KEZ HANGEL ALBERT WAGNER.

26.11.2025 продавець оформив і направив покупцю рахунок-фактуру (Rechnung) № 2025-54 про продаж останньому бувшого у використанні (вживаного) міського автобуса марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», номер vin коду НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 14.03.2012, за ціною 4000,00 євро.

З метою митного оформлення товару декларантом ТОВ «ФОРТУНА В» подано Рівненській митниці митну декларацію № 25UA91U5 від 11.12.2025 у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: автобус пасажирський, міський, бувший у використанні, марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», обладнаний пандусом, ідентифікаційний номер (шасі) - НОМЕР_1 , загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія - 36, стоячих місць - 45, місце для сидіння інвалідів в колясці - 1, призначення: для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна - н/в, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 6692 см3, потужність - 166 кВт, календарний рік- 2012, модельний рік - 2012; копія довіреності ТОВ «ГОЛД С» № 43 від 24.11.2025 виданої водію ОСОБА_1 ; копія контрольного талону за документом № 25UA48U8 від 29.11.2025, номер ТЗ OG 04154.

Митну вартість товару заявлено за основним (1) методом визначення митної вартості за ціною договору, на рівні 4000,00 євро (196374,00 грн).

Для митного оформлення відповідачу було подано такі документи (графа 44 МД):

рахунок - фактура (інвойс) № 2025-54 від 26.11.2025 року;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 14.03.2012 року (копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Частина ІІ, Додаток № 14;

копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Частина І, Додаток № 15;

копія техпаспорту для транспортних засобів із тимчасовими номерними знаками;

платіжну інструкцію в іноземній валюті № 67 від 24.11.2025 року;

експертна довідка № 44/12-02 від 10.12.2025;

договір купівлі-продажу товару № 071125 від 07.11.2025 року;

довідка про надання послуг митного брокера № 14/05 від 14.05.2020 року;

довідка щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам № 101225046 від 10.12.2025;

інформація з інтернет ресурсу mobile.de від 05.12.2025;

митна декларації країни відправлення від 26.11.2025 № 25DE07В9.

11.12.2025 митний орган надіслав декларанту електронне повідомлення наступного змісту: - у інвойсі від 26.11.2025 №2025-54 відсутні реквізити договору від 07.11.2025 № 071125;

- платіжна інструкція від 24.11.2025 № 67 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить підпису(ів) платника, як передбачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачами платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163, та відміток виконавця надавача платіжних послуг про виконання операції за такою платіжною інструкцією;

- наданий витяг щодо цінової інформації з Інтернет - ресурсу mobile.de не може бути взятий до уваги так як містить відомості про транспортні засоби, які відрізняються від заявленого до митного оформлення, а саме за моделлю, роком та технічними характеристиками;

- до митного оформлення надано договір від 07.11.2025 № 071125, згідно якого умови поставки оцінюваного товару - DAP Рівне (Україна). Згідно відомостей журналу пункту пропуска, переміщення товару через митний кордон України здійснено перевізником ТОВ «ГОЛД С». ТОВ «ГОЛД С» є покупцем оцінюваного транспортного засобу. З огляду на переміщення товару власними силами імпортера, при розрахунку митної вартості не включено витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу, чим не дотримано положення частини 10 статті 58 Митного кодексу України;

- подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14.03.2012 № VT449478 містить відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про покупця та продавця, заявленими декларантом.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу. Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/ СОТ від 1994 р. Враховуючи викладене, необхідно надати: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) копію митної декларації країни відправлення з відомостями щодо числового значення вартості товару; 4) калькуляцію, що відповідає вимогам Правилам заповнення декларації митної вартості (графа 20), що затверджені наказом Міністерство фінансів України від 24.05.2012 № 599. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

11.12.2025 митний орган надіслав декларанту друге електронне повідомлення такого змісту: «КОНСУЛЬТАЦІЯ. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з тим, що подані до митного оформлення документи є неповними та містять розбіжності. Рівненська митниця не володіє ціновою інформацією про вартість ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статей 59 61 Митного кодексу України. Рівненська митниця не володіє ціновою інформацією про вартість продажу (відчуження) ідентичних чи аналогічних товарів на митній території України для застосування методу визначення митної вартості згідно положень статті 62 Митного кодексу України. Рівненська митниця не володіє ціновою інформацією про вартість товарів, наданої виробником товарів, що оцінюються, для застосування методу визначення митної вартості згідно положень статті 63 Митного кодексу України. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України, Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості транспортного засобу з урахуванням марки, моделі, календарного року виготовлення та технічних характеристик, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 13.08.2025 № 25UA44U4 29000 євро/од. У разі наявності у декларанта цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59 64 Митного кодексу України, прохання повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару.

Декларант ТОВ «ФОРТУНА В» листом від 11.12.2025 №11-12/-1 повідомив Рівненську митницю, що до митної декларації № 25UA91U5 від 11.12.2025 документи додаватися не будуть, просив прийняти рішення про визначення митної вартості без врахування термінів, визначених статтею 53 МК України.

Митним органом сформовано Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2025/000674, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів. Причини відмови: митна вартість імпортованих товарів за митною декларацією від 10.12.2025 № 25UA91U5 (довідковий номер 4571) не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/ СОТ від 1994 р., а подані до митного оформлення документи містять неточності.

Відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів від 11.12.2025 № UA204000/2025/000064/2 митну вартість товару скориговано за другорядним резервним методом (6). Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи є неповними та містять розбіжності:

У інвойсі від 26.11.2025 № 2025-54 відсутні реквізити договору від 07.11.2025 № 071125

Платіжна інструкція від 24.11.2025 № 67 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить підпису(ів) платника, як передбачено Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачами платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163, та відміток виконавця надавача платіжних послуг про виконання операції за такою платіжною інструкцією.

Наданий витяг щодо цінової інформації з Інтернет - ресурсу mobile.de не може бути взятий до уваги, так як містить відомості про транспортні засоби, які відрізняються від заявленого до митного оформлення, а саме відомості щодо моделі, року та технічних.

До митного оформлення надано договір від 07.11.2025 № 071125, згідно якого умови поставки оцінюваного товару - DAP Рівне (Україна). Згідно відомостей журналу пункту пропуску, переміщення товару через митний кордон України здійснено перевізником ТОВ «ГОЛД С». ТОВ «ГОЛД С» є покупцем оцінюваного транспортного засобу. З огляду на переміщення товару власними силами імпортера, при розрахунку митної вартості не включено витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу, чим не дотримано положення частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14.03.2012 № НОМЕР_2 містить відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про покупця та продавця, заявленими декларантом./

Додатково подана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 26.11.2025 № 25DE07B9 надана не у повному обсязі. Також умови поставки, що зазначені у копії митної декларації країни відправлення від 26.11.2025 № 25DE07B9 - EXW Offenburg (DE) не кореспондуються з відомостями, що заявлені до митного оформлення - DAP Рівне (UA). Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу.

ІІ. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України, Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості транспортного засобу з урахуванням марки, моделі, календарного року виготовлення та технічних характеристик, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 13.08.2025 №25UA44U4 29000 євро/од.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) копію митної декларації країни відправлення з відомостями щодо числового значення вартості товару у повному обсязі; 4) калькуляцію, що відповідає вимогам Правилам заповнення декларації митної вартості (графа 20), що затверджені наказом Міністерство фінансів України від 24.05.2012 № 599; 5) платіжна інструкція від 24.11.2025 № 67 з усіма обов`язковими реквізитами.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів (статі 59 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості транспортного засобу з урахуванням марки, моделі, календарного року виготовлення та технічних характеристик, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 13.08.2025 №25UA44U4 29000 євро/од. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 29000 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1423711,5 грн (29000 євро * 49,0935 UAH/EUR).

Випуск у вільний обіг товару здійснено за МД від 11.12.2025 №25UA25U4.

Отже позивачу збільшено розмір додатково нарахованих митних платежів на загальну суму 541925,00грн, а саме: загальна сума митних платежів за МД № 25UA91U5 становить 224388,72грн; загальна сума митних платежів за МД № 25UA25U4 становить 766313,72грн; різниця - 541925,00грн.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною першою статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини другої-третьої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини третьої статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнівів у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажом на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли: надані декларантом документи містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, або наявні ознаки підробки.

Так, наведені норми законодавства зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не зазначення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Спір між сторонами у даній справі виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому, позиція митного органу полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних (наявність неточностей, розбіжностей), необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та оскільки декларантом не надано необхідних витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці по розмитненню подібного товару.

Отже судом здійснюється оцінка неточностей, розбіжностей, які вказані у гр. 33 Рішення про коригування митної вартості № UA204000/2025/000064/2 від 11.12.2025.

Щодо інвойсу від 26.11.2025 № 2025-54, в якому відсутні реквізити договору від 07.11.2025 № 071125.

Матеріалами справи стверджується, що продавець 12.11.2025 оформив і направив покупцю проформу-інвойс ціни бувшого у використанні міського автобуса марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», номер vin-коду НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 14.03.2012, за ціною 4000,00 євро.

В подальшому, 26.11.2025 продавець сформував рахунок (інвойс) № 2025-54 про продаж покупцю вживаного автобуса марки «VDL», модель «AMBASSADOR VBHO20», ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , дата першої реєстрації- 14.03.2012, потужність - 166 кВт, об`єм двигуна - 6692 см3, за ціною - 4000,00 євро.

Згідно з пунктами 1.1 та 4.2 договору № 071125 від 07.11.2025 предметом договору є автотранспорт марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBHO20», номер vin-кода НОМЕР_1 , придбаний в європейській країні за ціною 4000,00 євро.

Судом досліджено такі документи та встановлено, що договір від 07.11.2025 та рахунок (інвойс) від 26.11.2025 № 2025 54 містять однакову інформацію про ціну товару, марку та модель автобуса та його vin-коду, що в свою чергу не викликає сумніву щодо ідентичності товару зазначеного як в інвойсі від 26.11.2025 № 2025-54, так і в договорі № 071125 від 07.11.2025.

Суд зауважує, що проформа-інвойс це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись. Проформа-інвойс є попереднім документом, який надає інформацію про майбутню поставку товарів або надання послуг. Такий документ містить орієнтовні дані про товар, його кількість, ціну, умови поставки, тощо.

Стосовно інвойсу, то Митним кодексом України чи будь-яким іншим нормативно-правовим документом не встановлено вимог до такого документу як інвойс.

Інвойс - у міжнародній комерційній практиці це документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити.

Окрім того, наявність чи відсутність в рахунку-фактурі (інвойсі) певних відомостей (реквізитів) не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані.

Аналогічний правовий висновок з цього питання викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 821/829/18, від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17.

З огляду на викладене суд вважає, що наведення відповідачем у спірному рішенні неточностей у вигляді відсутності реквізитів договору від 07.11.2025 № 071125 в інвойсі від 26.11.2025 № 2025-54, як одну з підстав для коригування митної вартості товару, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо відсутності в платіжній інструкції від 24.11.2025 № 67 підпису(ів) платника та відміток виконавця надавача платіжних послуг про виконання операції за такою платіжною інструкцією.

Так, пунктами 4.1. та 4.2. договору встановлено ціну та загальну вартість товару, зокрема ціна за одиницю товару визначається в кожному окремому випадку за взаємною згодою між продавцем та представником покупця, яка зазначається в інвойсі, а загальна вартість договору складає 4000,00 євро.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що передоплата за товар у розмірі 4000,00 євро має бути здійснена протягом 60 днів з дня укладання цього договору. Оплата вважається здійсненою в момент зарахування коштів на поточний рахунок продавця. Покупець конвертує гривні в євро і банківським переказом відправляє продавцю в обумовлені терміни.

Судом встановлено, що на виконання договору № 071125 від 07.11.2025 оплата за товар у розмірі 4000,00 євро здійснена 24.11.2025, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 67, тобто упродовж 17 днів від дня підписання цього договору.

Факт оплати товару підтверджується банківським платіжним документом № P251124982 від 24.11.2025.

Суд звертає увагу, що платіжна інструкція оформлена у формі «Клієнт банк».

В свою чергу, платіжна інструкція у формі «Клієнт-Банк» - це електронний документ, який ініціатор (клієнт) створює та направляє до банку через систему дистанційного обслуговування для виконання платіжної операції. Вона має таку ж юридичну силу, як і паперове доручення, але підписується електронним підписом (КЕП/ЕЦП) та дозволяє керувати коштами 24/7.

Отже, платіжна інструкція від 24.11.2025 № 67 підписана електронним підписом (КЕП/ЕЦП) ініціатора (позивача) і не повинна містити фізичний підпис. В свою чергу, банківською установою до відповідної графи платіжного доручення в іноземній валюті внесено відповідний мінімум інформації, що в той же час не ставить під сумнів ні сам банківський переказ, ні відповідне призначення таких коштів.

Також варто зауважити, що в поданій позивачем митній декларації № 25UA91U5 від 11.12.2025 в графі 22 зазначено загальну вартість поставки товару на суму 4000,00 євро, що відповідає сумі зазначеній в рахунку (інвойсі) № 2025-54 від 26.11.2025. Водночас, подані до митного оформлення товарів інвойси є розрахунково-платіжними документами, в яких покупцю виставляються суми до сплати, та міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Отже, зі змісту вищевказаних доказів вбачається, що позивач здійснив оплату за автомобільний транспорт, загальна вартість якого визначена сторонами в сумі 4000,00 євро, а розрахункові документи містять належні підписи платника та відмітки виконавця надавача платіжних послуг про виконання операції за такою платіжною інструкцією, тому такі доводи відповідача є безпідставними.

Щодо відсутності в ціновій інформації з Інтернет - ресурсу mobile.de відомостей (моделі, року та технічних характеристик) про транспортний засіб, який заявлений до митного оформлення.

Суд нагадує, що декларантом заявлено до митного оформлення товар: автобус пасажирський, міський, бувший у використанні, марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», обладнаний пандусом, ідентифікаційний номер (шасі) - НОМЕР_1 , загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія - 36, стоячих місць - 45, місце для сидіння інвалідів в колясці - 1, призначення: для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна - н/в, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 6692куб.см, потужність - 166 кВт, календарний рік- 2012, модельний рік 2012.

Разом з тим згідно цінової інформації сайту https://mobile.de, мінімальна вартість аналогічного бувшого використанні міського автобуса марки «VDL», у новітньої моделі «Citea LLE 120/255» (пізніша модель «AMBASSADOR VBH020»), загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія 37 (36), стоячих місць 42 (45), місце для сидіння інвалідів в колясці 1 (1), призначення: для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 6692 см3 (6692 см3), потужність - 162 кВт (2012), модельний рік 2013 (166 кВт), календарний рік 2013 (2012) становила 4950,00 євро.

Суд вважає, що вказаний у ціновій інформації сайту https://mobile.de транспортний засіб, є найбільш наближеним до транспортного засобу, який заявлено до митного оформлення позивачем, тому погоджується із позицією позивача щодо правомірності наданої цінової інформації.

Щодо умов поставки імпортуємого товару.

Пунктом 3.1 договору № 071125 від 07.11.2025 визначено, що поставка проводиться продавцем на умовах DAP Рівне (Інкотермс 2010).

Згідно пункту 3.2 договору, товар доставляється своїм ходом або іншим засобом пересування до місця призначення представником продавця не пізніше 50-ти днів після підбору.

За змістом пункту 5.1 цього договору, витрати на поставку товару включаються до загальної вартості товару, який постачається згідно умов цього договору.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що витрати, пов`язані з митним оформленням товару, його реалізацією та інші витрати несе покупець і вони входять у вартість товару.

Відповідно до правил Інкотермс-2010, термін DAP («постачання в місці призначення») означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення.

Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.

Під словом «перевізник» розуміється будь яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Отже поставка товару на умовах DAP зобов`язує продавця нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Зважаючи на те, що поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення), то для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Так, за правилами пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Разом з тим, як наведено вище по тексту, пункт 5.1 договору № 071125 від 07.11.2025 передбачає, що витрати на поставку товару включаються до загальної вартості товару, який постачається згідно умов цього договору, що свідчить про безпідставність доводів відповідача в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті визначені частиною 10 статті 58 Митного кодексу України.

Суд зазначає, що у розумінні частини 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Судом встановлено, що відповідно до частини 2 статті 53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Отже, основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору).

З огляду на викладене, доводи відповідача є неприйнятними.

Щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.03.2012 № НОМЕР_2 , яке містить відомості про компанію, на яку зареєстрований транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про покупця та продавця, заявленими декларантом, то суд зважає на наступне.

Правила переоформлення в іноземній країні права власності на вживані транспортні засоби, жодним чином не можуть ставити під сумнів відповідні правочини щодо переходу права власності та такі транспортні засоби.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14.03.2012 № НОМЕР_2 містить відомості про назву фірми, а саме ТОВ «ШТАДТВЕРКЕ ШВАЙНФУРТ» («STADТWERKE SCHWEINFURT GMBH»), що відрізняється від назви фірми в договорі № 071125 від 07.11.2025. При цьому слід зауважити, що відомості про покупця відповідно до ст. 53 МК України не впливають на питання визначення числового значення вартості товару.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу, а отже відомості про фірму, на яку зареєстрований транспортний засіб, жодним чином не впливають на митну вартість, тому не можуть розцінюватися як критерій ризиковості і підставою для сумнівів у вірності заявленої митної вартості товарів.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує походження товару та містить інформацію про технічні характеристики транспортного засобу, необхідні для заповнення митної декларації.

Реєстраційні документи на транспортний засіб не впливають на рівень митної вартості транспортного засобу, оскільки вони не стосуються числових значень вартості товару.

За наведеного є необґрунтованою вказана підстава для коригування митної вартості товару, оскільки такі відомості жодним чином не впливають на митну вартість транспортного засобу, позаяк вони не стосуються числових значень вартості товару.

Крім того, задля спрощення процедур та мінімізації бюрократичних дій, склалася практика, яка передбачає можливість не перереєстрації транспортних засобів у випадку подальшого продажу останніх. Для придбання транспортних засобів реєстрація таких не потрібна ні відповідно до європейського законодавства, ні відповідно до національних правил країни-експортера. Це також не потрібно для перепродажу транспортних засобів. Жодна з граф реєстраційного свідоцтва не є доказом права власності. Підтвердити право власності можна за допомогою договору купівлі-продажу. Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не мають завдання підтвердити право власності, а використовується як доказ права розпорядження в процесі реєстрації транспортного засобу. До того ж, відомості із свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів не впливають на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ввезений на митну територію України товар.

Отже, твердження митного органу в цій частині також є спростованими.

Щодо митної декларації країни відправлення від 26.11.2025 № 25DE07B9, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення відповідно до статті 53 Митного кодексу України, не є обов`язковим документом, який подається при митному оформленні товару.

Даний документ не може бути оцінений як такий, що дає достатні підстави для сумнівів у обґрунтованості визначення декларантом митної вартості товару.

Крім того даний документ, є документом продавця, та складений відповідно до вимог країни відправлення і покупець жодним чином не може впливати на зміст чи форму вказаного документа.

У наведеній експортній МД зазначено адреси продавця KEZ HANGEL ALBERT WAGNER та покупця ТОВ «ГОЛД С».

Водночас експортна митна декларація може використовуватися митними органами як додаткова довідкова інформація та не є обов`язковим для надання митному органу документом, визначеним частиною другою статті 53 МК України.

В свою чергу, відсутність у деклараціях країни експортера відомостей про умови поставки та пункт відправлення товару не впливає на числові значення складових митної вартості. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїх постановах від 22 квітня 2019 року справа № 815/6242/17; від 25 січня 2019 року справа № 815/5398/17; від 25 січня 2019 року справа № 815/5823/17.

Отже такі доводи митного органу судом відхиляються, як безпідставні.

Щодо інформації відповідача про митну вартість схожого транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 13.08.2025 № 25UA44U4 за ціною 29000,00 євро.

Відповідачем надано копію МД від 13.08.2025 № 25UA44U4, яка, як слідує із змісту спірного рішення, є тим самим джерелом інформації, на підставі якого скориговано вартість товару, що подавався до митного оформлення.

Дослідивши вказану декларацію судом встановлено, що 11.08.2025 декларантом ТОВ «777 Трейдінг Груп» за МД № 25UA22U7 імпортувався товар «Автобус міський, що був у використанні: марка VDL BERKHOF модель AMBASSADOR (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_3 , включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 31 місце, загальна к-сть стоячих - 50 місць, для людей з обмеженими можливостями - 1 місце, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна - 6692 см. куб., номер двигуна - невизначений, потужність - 166kw, колісна формула - 4х2, календарний рік виготовлення 2012, модельний рік виготовлення 2012, Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL».

У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним першим методом на основі ціни товару 12000,00 євро (623716,80 грн).

Проте, митну вартість товару митницею скориговано та визначено на рівні 29000 євро/од за резервним методом, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби (ЕМД від 31.08.2024 № 24UA46U0).

При цьому, за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару, взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено.

Товар випущено у вільний обіг за митною декларацією № 25UA44U4 від 13.08.2025.

Наведенні обставини зазначені у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 у справі № 140/15433/25 та не заперечуються відповідачем.

Тобто, фактично митницею у даній справі скориговано позивачу митну вартість товару на підставі своєї ж (митниці) скоригованої ціни за МД від 13.08.2025 № 25UA44U4.

Разом з тим, при порівнянні інформації з МД № 25UA44U4 від 13.08.2025, що слугувала у відповідача джерелом для коригування митної вартості товарів за МД № 25UA91U5 від 11.12.2025, поданої позивачем, судом встановлено низку розбіжностей, зокрема, відмінними є товари, зазначені в графі 31 митних декларацій.

Позивач декларував транспортний засіб - автобус пасажирський, міський, бувший у використанні, марки «VDL BUS», модель «AMBASSADOR VBH020», обладнаний пандусом, ідентифікаційний номер (шасі) - НОМЕР_1 , загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія - 36, стоячих місць - 45, місце для сидіння інвалідів в колясці - 1, призначення: для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), номер двигуна - н/в, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 6692куб.см, потужність - 166 кВт, календарний рік- 2012, модельний рік 2012.

В той же час, як свідчить зміст митної декларації від 13.08.2025 №25UA44U4, за нею здійснювалося митне оформлення автобуса міського, що був у використанні: марка «VDL BERKHOF» модель AMBASSADOR (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_3 , включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 31 місце, загальна к-сть стоячих - 50 місць, для людей з обмеженими можливостями - 1 місце, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна - 6692 см. куб., номер двигуна - невизначений, потужність - 166kw, колісна формула - 4х2, календарний рік виготовлення 2012, модельний рік виготовлення 2012, Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL».

Є очевидним той факт, що порівнювані товари не є аналогічними. Також у випадку із вказаною декларацією, країну відправлення (експорту) задекларовано «Нідерланди» (графи 11, 15), а у декларації позивача такою країною відправлення (експорту), є «Німеччина» (графи 11, 15).

Суд враховує і те, що текст спірного рішення про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. У свою чергу, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Такі міркування суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 та від 12.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

Суд зауважує, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19, від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19, від 16.01.2025 у справі № 160/939/24, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Також, Верховний Суд у своїх постановах від 25.02.2020 у справі № 260/718/19 та від 27.04.2020 у справі № 140/804/19, від 28.04.2023 у справі № 200/9362/20-а, від 27.02.2025 у справі № 300/784/24 наголошував, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Підсумовуючи вищенаведене, суд констатує, що усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості, є безпідставними та необґрунтованими.

Положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.

Суд наголошує, що в ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Тому, наявність саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з наведеним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, від 27.02.2025 у справі № 300/784/24, які відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

На переконання суду, відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, не вказав на документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні товару, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, всупереч імперативної вимоги закону.

Отже, відповідно до наявних у справі доказів досліджених судом, відповідач взагалі не мав передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України підстав для витребування у позивача додаткових документів.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митних деклараціях, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні, як наслідок, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 6496,42грн.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6496,42грн.

Щодо стягнення витрат на переклад в розмірі 4000грн, суд враховує наступне.

Відповідно до положень пункту першого частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем понесені витрати за письмовий офіційний переклад письмових доказів.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Послуги із офіційного перекладу долучених до справи документів з німецької мови на українську мову, були надані позивачу ФОП ОСОБА_2 .

На підтвердження отриманих послуг, позивачем надано суду договір про надання послуг письмового перекладу від 15.01.2026, рахунок № 15/16/01/2026 від 16.01.2026 на суму 3200грн, акт приймання передачі наданих послуг № 15/16/01/2026 від 16.01.2026 на суму 3200грн; платіжну інструкцію № 107 від 20.01.2026 на суму 3200грн із призначенням платежу: рахунок № 15/16/01/2026 від 16.01.2026, у т. ч. ПДВ 20 % - 533,33грн, Додаток № 1 від 28.02.2026 до договору від 15.01.2026, рахунок № 46/28/02/2026 від 28.02.2026 на суму 800грн, акт приймання передачі наданих послуг № 46/28/02/2026 від 28.02.2026 на суму 800грн; платіжну інструкцію № 323 від 02.03.2026 на суму 800грн із призначенням платежу: рахунок № 46/28/02/2026 від 28.02.2026 без ПДВ.

Отже, з доказів, наявних у матеріалах справи вбачається, що переклад документів здійснено позивачем для належного розгляду справи з метою доведення своєї позиції, та пов`язані з розглядом саме цієї справи.

Суд також враховує й те, що відповідачем не надано заперечень з приводу того, що такий переклад здійснювався з інших мотивів.

Таким чином на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі, також підлягають стягненню витрати, пов`язані із перекладом документів в розмірі 4000грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови Рівненської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2025/000674 та рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 11.12.2025 № UA204000/2025/000064/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛД С» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у сумі 6496,42грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛД С» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати, пов`язані із залученням перекладача в сумі 4000грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" (вул. Київська, 100В, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33022, ЄДРПОУ/РНОКПП 38610592)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 11 березня 2026 року.

Суддя Т.О. Комшелюк