Справа № 240/27752/25
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/27752/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 03.07.2025 року старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Суворової Тетяни Анатоліївни про закінчення виконавчого провадження ВП №76198611.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є протиправними, оскільки невиконання боржником рішення після накладення штрафів та повідомлення правоохоронних органів не звільняє виконавця від обов`язку вжити всі можливі заходи примусового виконання рішення суду, підстава закінчення виконавчого провадження згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у таких обставинах відсутня.

Наголошує, що відповідачем всі можливі заходи впливу на боржника не вичерпано. Відповідач не позбавлений можливості застосування до боржника додаткових заходів примусового виконання, включно з повторним накладенням штрафів або іншими заходами, передбаченими законом, у разі безпідставного невиконання рішення суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Також, ухвалою від 07.01.2026 витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №76198611.

Ухвалу про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), 07.01.2026 о 20:08.

Відповідач 05.03.2026 подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечено. Вказано, що державним виконавцем у зв`язку з невиконанням рішення суду двічі накладався штраф на боржника. Оскільки станом на 03.07.2025 рішення суду боржником самостійно не виконалось, жодних пояснень з приводу причин невиконання боржник не надав, виконавцем 03.07.2025 направлено звернення до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області щодо притягнення відповідальних осіб Військової частини НОМЕР_1 до кримінальної відповідальності згідно ч.2 ст.382 КК України.

04.07.2025 направлено до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області вимогу державного виконавця щодо термінового повідомлення чи внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення. Оскільки станом на 14.07.2025 жодних повідомлень не надходило, державним виконавцем направлено скаргу на бездіяльність слідчого.

Відповідач наголошує, що державним виконавцем вжито всіх дій в даній категорії справ.

Представником третьої особи: військової частини НОМЕР_1 12.01.2026 подано заяву з поясненнями суті спору. Військова частина НОМЕР_1 наголошує, що вжила всіх заходів щодо виконання Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024, однак державним виконавцем продовжувались накладатись штрафи.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 року у справі №240/32564/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 - задоволено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 у справі №240/32564/23 попереднє рішення в частині скасовано.

На виконання вказаних рішень Житомирським окружним адміністративним судом 05.09.2024 видано виконавчий лист, за яким державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 03.10.2024 відкрито виконавче провадження №76198611.

03.07.2025 старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Суворовою Тетяною Анатоліївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ст.ст. 39,40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з невиконанням боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника. В даній постанові вказано: "Закінчення виконавчого провадження п.11 ч.1 ст 39 Закону України "Про виконавче провадження". У зв`язку з невиконанням Військовою частиною НОМЕР_1 без поважних причин рішення суду."

Позивач, вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної дії виконавчого провадження та відповідних дій органу державної виконавчої служби являється Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІ (далі - Закон №1404-VІІ).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно зі статтею 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Як попередньо встановлено судом та не заперечується позивачем, старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Суворовою Тетяною Анатоліївною після відкриття виконавчого провадження №76198611 направлено вимогу від 05.11.2024 виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з невиконанням боржником законної вимоги, у відповідності з ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем 23.01.2025 накладено на боржника штраф у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 5100,00 грн.

26.06.2025 у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду боржником без поважних причин, державним виконавцем у тому самому порядку накладено штраф у подвійному розмірі, а саме: 10200,00 грн.

Вказані дії здійснені в межах повноважень наданих ч.3 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналізуючи встановлені обставини справи та наведені норми чинного законодавства, суд зосереджує увагу на наступному.

Державний виконавець у наявних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний діяти у відповідності зі встановленим Законом алгоритмом та в межах наданих повноважень.

Так, стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначає покроковий порядок дій виконавця під час виконання рішення суду, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Зі змісту долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що державний виконавець Суворова Тетяна у виконавчому провадженні №76198611 після накладення на боржника штрафів постановами від 23.10.2025 та від 26.06.2025 за відсутності відповідей на її вимоги, 03.07.2025 направила звернення до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області щодо притягнення відповідальних осіб Військової частини НОМЕР_1 до кримінальної відповідальності згідно ч.2 ст.382 КК України.

Також відповідач 04.07.2025 зверталась до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області з вимогою повідомити чи внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

14.07.2025 до Богунського районного суду м. Житомира старший державний виконавець Суворова Тетяна подала скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з відсутністю будь-яких відповідей, з урахуванням вжиття державним виконавцем усіх визначених Законом дій, 03.07.2025 ОСОБА_2 винесено постанову про У зв`язку з відсутністю будь-яких відповідей, з урахуванням вжиття державним виконавцем усіх визначених Законом дій, 03.07.2025 Суворовою Тетяною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №76198611 за п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". закінчення виконавчого провадження ВП №76198611 за п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд наголошує, що державний виконавець в ході провадження своєї діяльності керується Законом України "Про виконавче провадження" та в жодному разі не може вчиняти дії на власний розсуд та з власної ініціативи, що не передбачені нормами такого Закону.

Відтак, відповідачем після вжиття встановлених Законом дій спрямованих на виконання рішення суду винесено постанову від 03.07.2025 року про закінчення виконавчого провадження ВП №76198611.

З огляду на наведене, суд визнає необґрунтованими твердження позивача, що відповідач не позбавлений можливості застосування до боржника додаткових заходів примусового виконання, включно з повторним накладенням штрафів або іншими заходами.

Під час розгляду справи судом враховано обґрунтування вимог позивача шляхом посилання на практику Верховного Суду у схожих правовідносинах у справі №420/1511/23 від 26.10.2023.

Так, суд зосереджує увагу, що принциповим у аналізі дій державного виконавця є зосередження уваги саме на сутності первісного спору, що відповідно і визначає коло суб`єктів певного виконавчого провадження.

У справі №420/1511/23 від 26.10.2023 спір виник щодо виконання рішення суду з приводу нарахування та виплати пенсії, яка за своєю суттю має відмінну від грошового забезпечення природу.

А тому практика вирішення таких правовідносин не може ототожнюватись.

Суд звертає увагу, що спірним у наявних правовідносинах є оцінка повноти вчинення державним виконавцем дій, визначених Законом №1404, в межах спірного виконавчого провадження.

З огляду на те, що судом досліджено вжиті державним виконавцем дії, що встановлені статтею 63 Законом України "Про виконавче провадження", а позивачем в обґрунтування позову вказано вжити інших заходів, без конкретних вимог до виконавця, підстави для визнання протиправною і скасування постанови у позові не наведені та судом не встановлені.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (майдан Корольова, 3/14,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10014, ), третя особа: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

12.03.26