Справа № 140/1865/26
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12 березня 2026 рокуЛуцькСправа № 140/1865/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з позовом про визнання протиправною відмови щодо звільнення з військової служби на підставі підпункту ж пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII); зобов`язання звільнити з військової служби на підставі підпункту ж пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII - у зв`язку із закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 лютого 2023 року ОСОБА_1 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, відповідно до пункту 3 якого контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін на три роки з 09 лютого 2023 року по 08 лютого 2026 року. Як стверджує позивач, 11 грудня 2025 року він подав рапорт на звільнення з військової служби на підставі підпункту ж пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ, у відповідь на який 11 лютого 2026 року командування Військової частини НОМЕР_1 відмовило у звільненні з військової служби на підставі абзацу четвертого частини восьмої статті 23 Закону №2232-ХІ.

ОСОБА_1 не погоджується з відмовою Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби та вважає, що така відмова ґрунтується на неправильному застосуванні статті 23 Закону №2232-ХІІ, бо продовження військової служби за контрактом понад встановлені строки на період проведення мобілізації не застосовується у випадках, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ, на підставі якого і бажає звільнитися позивач. Крім того, на переконання ОСОБА_1 , відповідач помилково застосовує до спірних правовідносин принцип зворотної дії закону в часі замість принципу прямої дії закону в часі.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

03 березня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.25-29).

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги (а.с.37-39).

11 березня 2026 року відповідач подав до суду заяву, у якій просить закрити провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України, зважаючи на видання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 березня 2026 року №270-ОС про звільнення старшого сержанта ОСОБА_1 з військової служби (а.с.43-44).

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач оскаржує відмову Військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення його з військової служби на підставі підпункту ж пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII.

Разом з тим наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 березня 2026 року №270-ОС старшого сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом ж (у зв`язку із закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання проходити військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII в запас (а.с.45).

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 березня 2026 року №270-ОС звільнений з військової служби за підпунктом ж пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII в запас, тобто порушення були виправлені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання оскаржуваних дій протиправними після такого виправлення, тому провадження у даній справі належить закрити на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись пунктом 8 частини першої, частиною другою статті 238, статтями 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк