Справа № 240/19456/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/19456/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому грошового забезпечення за період лікування з 07.10.2024 по 20.02.2025;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за період з 07.10.2024 по 20.02.2025 на підставі свідоцтва про хворобу;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди у розмірі 100000,00 гривень (щомісячно) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період лікування з 07.10.2024 по 20.02.2025;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду у розмірі 100000,00 гривень (щомісячно) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період лікування з 07.10.2024 по 20.02.2025;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за період з 07.10.2024 по дату виплати заборгованих сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби приймав безпосередню участь у бойових діях та отримав поранення, внаслідок якого перебував на стаціонарному лікуванні у період з 15.07.2023 по 21.02.2025 та у відпустці за станом здоров`я. Однак, за період його перебування на лікуванні з 07.10.2024 по 20.02.2025 відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу додаткову щомісячну винагороду у збільшеному до 100000,00 грн. розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. Таку бездіяльність відповідача, вважає протиправною та такою, що суперечить встановленим чинним законодавством України нормам.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представником військовій частині НОМЕР_1 до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. на місяць пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, або у відпустці для лікування тяжкого поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, за спірні періоди у військової частини НОМЕР_1 немає.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що сержант ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2023 №263/7157 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 14.07.2023 сержант ОСОБА_1 одержав: Осколкове поранення правої гомілки. Акубаротравму. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в Донецькій області.

Внаслідок отриманого поранення позивач у період з 15.07.2023 по 21.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) та у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 11.02.2025 №341/1 та довідками ВЛК від 29.09.2023 №8161 та від 30.10.2023 №8796.

Згідно з довідкою від 03.05.2025 №1386/5 про суму нарахованого грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_1 виплачено позивачу грошове забезпечення та додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн. щомісяця за період з липня 2023 року по жовтень 2024 року, що сторонами не заперечується.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.02.2025 №24-РС сержанта ОСОБА_1 звільнено у запас на підставі пп."б", п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я - непридатний до військової служби).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2025 №64 позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 01.03.2025.

Вважаючи протиправною бездіяльність в частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до положень постанови КМУ №168 у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період його перебування на лікуванні з 07.10.2024 по 20.02.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями частини 4 статті 9 Закон №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За приписами пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль.

Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Так, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначені у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).

За змістом пункту 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації з 05.30 год. 24.02.2022 був введений воєнний стан, який діє дотепер.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168), якою передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової грошової винагороди.

Пунктом 1 постанови №168 (в редакції на момент її прийняття) було передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

01.04.2022 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №400 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168", якою пункт 1 постанови № 168 доповнено абзацами такого змісту:

"Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)".

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року. В подальшому, Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 09.08.2023 №836 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168", якою пункт 1 постанови №168 викладено у новій редакції, а також доповнено цю постанову пунктом 1-2 такого змісту:

"Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)".

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року.

Таким чином, постанова №168 (в редакціях чинних на момент спірних правовідносин) передбачає право військовослужбовців, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з отриманням ними поранень (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період такого лікування або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відтак, із правового аналізу наведених норм постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, постанова №168 не містить жодних обмежень щодо того, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, необхідна така умова як безперервне перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

За обставин, які склались у даній справі, довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.08.2023 №263/7157 (за формою, передбаченою Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) підтверджується, що 14.07.2023 сержант ОСОБА_1 одержав: Осколкове поранення правої гомілки. Акубаротравму. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в Донецькій області.

З наявних у матеріалах справи свідоцтва про хворобу від 11.02.2025 №341/1 та довідок ВЛК від 29.09.2029 №8161 та від 30.10.2023 №8796 вбачається, що позивач у період з 15.07.2023 по 21.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) та у відпустці за станом здоров`я, внаслідок отриманого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Відтак, умови (пов`язаність поранення позивача із захистом Батьківщини та факт його перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці внаслідок такого поранення) для отримання додаткової грошової винагороди дотримані позивачем та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

У той же час, визначаючись стосовно періоду, за який позивач має право на здійснення вказаної виплати, суд враховує таке.

Відповідно до п.9 розділу І Порядку №260 від 07.06.2018 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас, у відповідності до пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль.

У свою чергу, пунктом 15 розділу І Порядку №260 від 07.06.2018 передбачено, що грошове забезпечення не виплачується:

за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.

Як вбачається з матеріалів справи, після того, як 14.07.2023 ОСОБА_1 отримав поранення, йому протягом 12 місяців перебування на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці за станом здоров`я (по 31.10.2024) було виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до Постанова №168, у збільшеному розмірі до 100000 гривень.

Вказана обставина не заперечується сторонами та підтверджується довідкою від 03.05.2025 №1386/5 про суму нарахованого грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 , що надана військовою частиною НОМЕР_1 .

Разом з тим, перебування позивача на лікуванні в лікарняних закладах у період з 07.10.2024 по 20.02.2025, тобто у більш тривалі строки, без відповідного висновку військово-лікарської комісії не породжує права на виплату грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168, у збільшеному розмірі до 100 000 гривень.

Позивач висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) про необхідність більш тривалих строків перебування на лікуванні, а також рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах, після 30.10.2023 не надав.

Таким чином, відповідачем не порушувалися законні права ОСОБА_1 в частині виплати грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди за період його перебування на лікуванні в лікарняних закладах з 07.10.2024 по 20.02.2025 внаслідок отриманого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат в порядку ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

10.03.26