Справа № 160/29527/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2026 року Справа №160/29527/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати та оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувачу професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, який навчається за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом №34 від 21.08.2025, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення за результатами розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову у наданні такої відстрочки, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати Дніпропетровському окружному адміністративному суду у встановлений останнім строк звіт про виконання судового рішення від 22.12.2025 по справі №160/29527/25.

В обґрунтування заяви зазначено, що адвокатом Суботіним Г.Г. направлено адвокатський запит за вих. №06/02 з проханням повідомити про прийняте рішення по суті заяви ОСОБА_1 та надати завірені копії підтверджуючих документів щодо ухвалення відповідного рішення. Проте, адвокатський запит ОСОБА_2 не був розглянутий ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки жодної відповіді не надходило. 08.02.2026 на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення №4/27 від 05.02.2026 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з відсутністю довідки ЄДЕБО. Таким чином, заява про надання відстрочки від призову на військову службу ОСОБА_1 не була повторно розглянута з урахуванням висновків суду, оскільки прийняте рішення про відмову за своїм змістом і правовими підставами є тотожним раніше оскаржуваному рішенню про відмову у наданні відстрочки, винесене без урахування висновків суду, що свідчить про умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Ухвалою суду призначено заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій, до розгляду в порядку письмового провадження з 23.02.2026.

Запропоновано ІНФОРМАЦІЯ_1 надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду пояснення щодо заяви про встановлення судового контролю у строк до 25.02.2026.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому останній просить суд:

- витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 10.02.2026, яка, відповідно до листа від 26.02.2026, була залишена без реалізації у зв`язку з порушенням порядку подання заяви на оформлення відстрочки.

Клопотання обґрунтоване тим, що на електронну пошту ОСОБА_1 надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.02.2026, в якому зазначається, що ОСОБА_1 була подана заява від 10.02.2026 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була залишена без реалізації у зв`язку з порушенням порядку подання заяви на оформлення відстрочки. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 заяву від 10.02.2026 не подавав до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже, викладена у листі інформація не відповідає дійсності. Наведені обставини можуть свідчити про наявність ознак фальсифікації документів з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою умисного ухилення від виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25.

Станом на 25.02.2026 відповідач пояснень щодо заяви про встановлення судового контролю до суду не надав.

Відтак, суд здійснює розгляд заяви про встановлення судового контролю відповідно до наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подану заяву, вивчивши доводи, наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (ч. 3 ст. 382-1 КАС України).

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 382-1 КАС України).

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу (ч. 2 ст. 382-3 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25 відповідачем не виконане.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25 Металургійно-Довгинцівським об`єднаним районним в місті Кривий ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 19.08.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За результатом розгляду заяви позивача, комісією відповідача протоколом від 05.02.2026 №11 ухвалено рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період. Причини відмови: п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури Відмова в наданні відстрочки - відсутня довідка ЄДЕБО.

Суд наголошує на тому, що відповідачем повторно прийнято аналогічне оскаржуваному у цій справі рішення, без урахування висновків суду.

Суд звертає увагу відповідача на правову позицію суду, викладену у рішенні від 22.12.2025 у цій справі:

«Суд зазначає, що відповідач для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить ухвалення рішення про надання або відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача документів, які дають підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, повинен був за наслідком розгляду цих документів ухвалити рішення про надання або відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, проте, відповідачем було надіслано позивачу повідомлення від 21.08.2025 №4/2479, в якому зазначено, що за результатами розгляду його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу за протоколом від 21.08.2025 №34 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку із не наданням довідки з ЄДЕБО.

Зокрема, згідно із Додатком №5 до Порядку № 560, до переліку документів, які подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (далі Порядок №560 від 16.05.2024 року), для вище зазначеної категорії осіб, які мають таке право, вказані такі документи, які підтверджують право на відстрочку: довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

Суд встановив, що позивач є студентом другого освітньо-наукового рівня вищої освіти ступеня доктора наук денної форми навчання з 01.10.2024, терміном навчання до 30.09.2029, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що надані позивачем документи свідчать про дотримання позивачем вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема щодо послідовності здобуття вищої освіти в межах освітніх рівнів, визначених частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Також, надані позивачем документи прямо підтверджують, що позивач є здобувачем освіти та дійсно навчається в Українському вільному університеті (м. Мюнхен).

Відповідно до п. 15-1 Порядку №1487, до запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти (за наявності у них дійсних військово-облікових документів) можуть надавати інформацію про зміну своїх облікових даних шляхом подання заяв та відповідних підтвердних документів через центри надання адміністративних послуг, на підставі яких районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, орган СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів вносять зміни до відповідних облікових документів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У абз. 2 ч. 7 Рішення Конституційного Суду у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень частини третьої статті 53 Конституції України «держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах» (справа про доступність і безоплатність освіти) № 5-рп/2004 від 04.03.2004, вказано, що на виконання положень статті 23 Конституції України, якими гарантується право людини на вільний розвиток своєї особистості, та частини третьої статті 53 Конституції України у законах України про освіту закріплено право на вільний вибір форми здобуття вищої освіти, виду вищого навчального закладу, напряму підготовки і спеціальності.

Згідно із абз. 3 пп. 4.2 п.4 вище згаданого Рішення Конституційного Суду України, виходячи із змісту поняття «доступність», яке вживається у положеннях Основного Закону України, відповідних законах про освіту, інших нормативно-правових актах, Конституційний Суд України вважає, що доступність освіти за конституційно правовим смислом необхідно розуміти так, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту, і держава має створити можливості реалізувати це право.

Відповідно до п. п. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про освіту», кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про вищу освіту», академічна мобільність можливість учасників освітнього процесу навчатися, викладати, стажуватися чи проводити наукову діяльність в іншому закладі вищої освіти (науковій установі) на території України чи поза її межами.

Враховуючи, що позивач реалізує своє право на вищу освіту ступеня доктора наук денної форми навчання в Українському вільному університеті в Мюнхені та має всі необхідні документи, що підтверджують його статус студента, він є здобувачем вищої освіти в розумінні національного законодавства України.

Крім того, суд зазначає, що комісія ТЦК та СП, відповідно до зазначених вище законодавчих норм, не була позбавлена можливості самостійно перевірити законність підстав для надання відстрочки, зокрема, використати інформацію з публічних електронних реєстрів, отже, відмова відповідача у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є безпідставною та необґрунтованою.

Суд вважає, що відповідач належним чином не надав оцінку обставинам, викладеним у наданих позивачем додатках до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а відтак, прийняте рішення за результатами розгляду такої заяви є протиправним та таким, що підлягає скасуванню».

Зазначене вище свідчить про грубе ігнорування відповідачем висновків суду, викладених у рішенні від 22.12.2025 та відповідно ухилення від його виконання.

Статтею 382 КАС України визначено, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, тобто суд, з урахуванням норм ст. 118 КАС України, якою визначено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

На підставі означеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Металургійно-Довгинцівський об`єднаний районний в місті Кривий ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до 382 КАС України подати у двомісячний строк з моменту отримання ухвали суду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про витребування доказів від відповідача, у зв`язку із чим, клопотання представника позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 72, 80, 241, 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до 382 КАС України, подати у двомісячний строк з моменту отримання ухвали суду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25.

Попередити ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч. 10 ст. 382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- належним чином засвідчену копію заяви позивача щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 10.02.2026.

Копію витребуваного документа надати разом зі звітом про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 у справі №160/29527/25.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені ст. 295 КАС України.

Суддя І.О. Лозицька