Справа № 640/20100/19
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог, рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу №Ф-3286-17 від 17.05.2019 року, №Ф-169 від 24.05.2019 року, рішення № від 24.05.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень № від 31.05.2019 року, № від 31.05.2019 року.

За цією позовною заявою Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 24.10.2019 року суддя Окружного адміністративного суду м. Києва відмовив у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у цій справі.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», «Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва», затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 року №399, цю справу скеровано для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року ця справа прийнята до провадження, вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 17.02.2025 року судом замінено відповідача у цій справі з Головного управління ДФС в м. Києві на правонаступника - Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС.

Ухвалою від 12.03.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд цієї справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалами від 27.06.2025 року та 22.01.2026 року судом витребувані додаткові докази у цій справі, однак відповідно до наданої Головним управлінням ДПС у м. Києві заяви, яка надійшла до суду 10.02.2026 року витребувані докази знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що податковим органом йому безпідставно нараховані податкові зобов`язання, він перебуває на спрощеній системі оподаткування, не подавав заяву про перехід на іншу систему оподаткування, а податковим органом не доведено прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку, проведення перевірки щодо позивача, повідомлення позивача про прийняття такого рішення, що є підставою для визнання оскаржуваних рішень та вимог протиправними та їх скасування.

Відзив обґрунтований відповідачем тим, що позивачем не задекларовано дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2017 рік в розмірі 182010 грн., при цьому податковим органом анульовано позивачу реєстрацію платником єдиного податку за наявності податкового боргу та переведено на загальну систему оподаткування з 01.04.2017 року, а тому позивачу правомірно нарахований податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Головним управлінням ДФС у м. Києві в період з 18.04.2019 року по 24.04.2019 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складений акт №1013/26-15-42-03-30/ від 06.05.2019 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. п. 49.18.3, 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації платника єдиного податку за 2017 рік, податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік; п. 177.1, 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 32761,80 грн.; п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині заниження та не сплати військового збору за 2017 рік в розмірі 2730,15 грн.; абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не нарахування та не сплати суми єдиного внеску за 2017 рік в розмірі 27676 грн.; п. п. 4 п. 2 ст. 6 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не подання звіту про суми нарахованого доходу та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік.

На підставі акту перевірки №1013/26-15-42-03-30/ від 06.05.2019 року Головним управлінням ДФС в м. Києві на адресу позивача направлене податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2019 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 40952,25 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 32761,80 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 8190,45 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2019 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 3420,69 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 2730,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 682,54 грн.; вимог №Ф-169 від 24.05.2019 року про сплату боргу в розмірі 27676 грн. з єдиного внеску; рішення № від 24.05.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосований штраф в розмірі 5535,20 грн.; вимог №Ф-3286-17 від 17.05.2019 року про сплату боргу, який станом на 30.04.21019 року становить 33919,06 грн.

Позивач не погодився з правомірністю податкових повідомлень-рішень, рішення, вимог, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Акт перевірки обґрунтований податковим органом тим, що позивач в період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року перебував на спрощеній системі оподаткування другої групи, а з 01.04.2017 року позивачу анульовано єдиний податок за наявності податкового боргу та переведено його на загальну систему оподаткування. При цьому, позивач в 2017 року отримав дохід від здійснення господарської діяльності з ПАТ «Київгаз» та Страхова компанія «Соверен», що підтверджується отриманими від цих суб`єктів господарювання первинними документами, однак не задекларував його та не сплатив з цих доходів податок на доходи фізичних осіб і військовий збір, а також єдиний внесок, нарахований з чистого оподаткованого доходу за 2017 рік.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 291.2, 291.3 ст. 291, п. п. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідно до п. п. 298.2.2, 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку можуть самостійно відмовитися від спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому подано заяву щодо відмови від спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів.

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у випадку наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно з п. 299.1, 299.2 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до п. 299.10, 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, зокрема, подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; у випадках, визначених п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

В акті перевірки зазначено та сторонами не заперечується та обставина, що позивач перебував з 01.01.2017 року на спрощеній системі оподаткування другої групи, однак податковим органом зазначено в акті, що позивачу анульовано єдиний податок та його переведено на загальну систему оподаткування з 01.04.2017 року у відповідності до п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України в зв`язку із наявністю податкового боргу.

При цьому, в акті перевірки не зазначено про який борг йде мова, який має бути наявний на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, не зазначено, ані періоду, ані суму, ані обставин встановлення його наявності та не надано доказів на підтвердження наявності такого боргу та фактично підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Крім того, податковим органом не надано жодного доказу прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо позивача, не наведено його зміст не зазначено реквізитів такого рішення, зокрема, номеру та дати його прийняття. Також, податковим органом не наведено номеру та дати акту перевірки, на підставі якого прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку стосовно позивача, не зазначено період проведення такої перевірки та встановлені факти. Будь-яких доказів повідомлення позивача про прийняття щодо нього рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, проведення перевірки позивача, на підставі якої прийнято таке рішення матеріали справи не містять та такі докази не наведені відповідачем, а також не відображені в акті перевірки №1013/26-15-42-03-30/ від 06.05.2019 року.

Судом ухвалами були витребувані докази прийняття щодо позивача рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, повідомлення позивача про прийняття такого рішення, а також наявності підстав для його прийняття, однак такі докази відповідачем не надані з посиланням на їх знищення за терміном зберігання.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів прийняття щодо позивача рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, проведення перевірки позивача, яка стала підставою для прийняття такого рішення, повідомлення позивача про таке рішення.

Податковим органом навіть не наведено в акті перевірки дати прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо позивача, його номеру, його змісту, не наведено дати проведення перевірок стосовно позивача та встановлені під час таких перевірок факти, зокрема, наявності заборгованості, що стало підставою для анулювання позивачу платника єдиного податку.

Крім того, суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву також не наведено жодної інформації про обставини, які зазначені вище, при тому що позовні вимоги обґрунтовані саме порушенням порядку анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку податковим органом. Слід зазначити, що відзив податковим органом подавався ще в 2019 року, а в подальшому при розгляді справи у новому складі суду у 2025 році та в 2019 році у податкового органу була можливість надати докази на спростування обставин, викладених позивачем в позові, однак таких обставин податковим органом не було наведено та на підтвердження правомірності анулювання позивачу реєстрації платником єдиного податку не надано жодного доказу.

Чисельна практика Верховного Суду, зокрема, висновки викладені в рішеннях від 26.02.2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 року у справі 805/206/17-а, від 24.01.2019 року у справі №813/1346/18, від 06.02.2018 року у справі №816/543/17, від 16.04.2018 року у справі №808/657/16, від 08.05.2018 року у справі №816/1088/17, від 19.04.2019 року у справі №822/2037/18, від 29.03.2018 року у справі №804/2321/17, від 19.04.2019 року у справі №821/884/18 свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Таким чином, податковим органом не доведено прийняття стосовно позивача рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, проведення перевірки та встановлення обставин наявності податкового боргу, повідомлення позивача про таке рішення, а тому суд приходить до висновку про порушення відповідачем порядку анулювання реєстрації платника єдиного податку стосовно позивача та необґрунтоване переведення його з 01.04.2017 року на загальну систему оподаткування.

При цьому, всі висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п. 177.1, 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 32761,80 грн.; п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині заниження та не сплати військового збору за 2017 рік в розмірі 2730,15 грн.; абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не нарахування та не сплати суми єдиного внеску за 2017 рік в розмірі 27676 грн. є наслідком тверджень податкового органу про перебування позивача з 01.04.2017 року на загальній системі оподаткування, однак як вже було зазначено судом вище доказів анулювання позивачу реєстрації платником єдиного податку, наявності підстав для таких дій відповідачем до суду не надано та доводи позивача ним не спростовані.

Положеннями ст. 177 Податкового кодексу України передбачено оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 177.1, 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу, зокрема, фізичні особи, які отримують дохід. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Оскільки податковим органом не надано доказів анулювання позивачу реєстрації платником єдиного податку та підстав для вчинення таких дій, суд вважає безпідставним нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 32761,80 грн.; військового збору за 2017 рік в розмірі 2730,15 грн.; єдиного внеску за 2017 рік в розмірі 27676 грн., а тому у суду є всі підстави для визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу №Ф-3286-17 від 17.05.2019 року, №Ф-169 від 24.05.2019 року, рішення № від 24.05.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень № від 31.05.2019 року, № від 31.05.2019 року.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу №Ф-3286-17 від 17.05.2019 року, №Ф-169 від 24.05.2019 року, рішення № від 24.05.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень № від 31.05.2019 року, № від 31.05.2019 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу Головного управління ДФС у м. Києві №Ф-3286-17 від 17.05.2019 року, №Ф-169 від 24.05.2019 року, рішення № від 24.05.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкові повідомлення-рішення № від 31.05.2019 року, № від 31.05.2019 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 775,76 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА