Справа № 520/432/26
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Справа № 520/432/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садової М. І.,

за участю секретаря судових засідань Гурець Ю. Д.,

представника позивача Баценюк Н. М. (в режимі відеоконференції),

відповідача приватного виконавця Нелюби М. А.,

представника третьої особи Левченко Ю. В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївні, товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" про визнання неправомірними дій, скасування постанови, визнання неправомірним звіту про оцінку майна, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М. А. (надалі відповідач-1) щодо прийняття постанови від 23.07.2025 у зведеному виконавчому провадженні ВП № 78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП № 78667737, № 78667867 про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу визначеного законом строку для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження;

- скасувати постанову, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюби М. А. від 23.07.2025 у зведеному виконавчому провадженні ВП № 78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП № 78667737, № 78667867 про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу визначеного законом строку для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження;

- визнати неправомірним звіт суб`єкта оціночної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" (надалі відповідач-2) в особі оцінювача ОСОБА_1 про незалежну оцінку майна від 30.07.2025 про вартість об`єкта нежитлової нерухомості, а саме нежитлової будівлі овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська областть, Харківський район, смт Васищеве, вулиця Овочева, 9, та належить ТОВ "КРОСТРЕЙД" на праві власності;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюбу М. А. визначити оцінку майна по зведеному виконавчому провадженні ВП № 78671919, до якого приєднані виконавчі провадження ВП № 78667737, № 78667867 на підставі висновку експерта № 11844 за результатами проведення експертного оціночно-будівельного дослідження ННЦ "Інститут судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса" від 17.09.2025.

В обґрунтування позову покликається на те, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчих написів № 934 та № 935 від 18.07.2025, вчинених приватним нотаріусом Черевко А. В., про звернення стягнення на нежитлову будівлю овочесховища (площа 7687,9 кв. м, адреса: Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, 9), що належить позивачу на праві власності (реєстраційний номер об`єкта 51). 21.07.2025 виконавчі провадження № 78667737 та № 78667867 об`єднано у зведене ВП № 78671919. Постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності винесена 23.07.2025, тобто наступного дня після прийняття постанови про опис та арешт майна від 22.07.2025, з порушенням 10-денного строку, передбаченого ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, суб`єкт оціночної діяльності не здійснив особистого огляду об`єкта (нежитлова будівля овочесховища загальною площею 7687,9 кв. м за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, 9), звіт про оцінку є нечитабельним, а визначена ринкова вартість 28345056,66 грн є заниженою порівняно з висновком експерта позивача (43882466 грн). Позивач також посилається на порушення Національних стандартів оцінки майна № 1 та № 2. Просить позов задовольнити.

Відповідачем-1 подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. У відзиві викладено хронологію виконавчих дій: 22.07.2025 - постанова про опис та арешт; 23.07.2025 - заява АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про недосягнення згоди щодо вартості; того ж дня - постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності (законна, оскільки сторони не досягли згоди, а норма статті 57 Закону має імперативний характер); 30.07.2025 - ухвала Господарського суду Харківської області про забезпечення позову (зупинення ВП); 03.10.2025 - рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/2591/25 (відмова в позові, скасування забезпечення); 04.12.2025 - постанова апеляційного суду (залишено без змін); 05.12.2025 - поновлення виконавчих дій та направлення повідомлення про оцінку (електронною поштою та Укрпоштою); 17.12.2025 - передача майна на реалізацію. Відповідач-1 зазначив, що позивач мав ідентифікатор доступу до АСВП з 23.07.2025, активно листувався електронною поштою, тому міг ознайомитися з постановою негайно. Просить відмовити у задоволенні позову по суті.

Відповідачем-2 не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов.

Третя особа АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» надала письмові пояснення на позовну заяву. Наводить аргументи про те, що 22.07.2025 на підставі статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" прийнята постанова про опис та арешт майна боржника нежитлової будівлі овочесховища. АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" було направлено заяву про недосягнення згоди щодо вартості описаного майна боржника. Тому 23.07.2025 приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "ІНВЕСТИЦІЙНОКОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО"ТРІАДА". Після отримання результату оцінки майна - нежитлової будівлі овочесховища, 17.12.2025 вказане майно було передано на реалізацію шляхом публікації інформації про лот в системі електронних торгів арештованого майна. 22.12.2025 вчинення виконавчих дій за окремими виконавчим провадженням №78667737 було зупинено на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 30.07.2025 по справі 922/2588/25. А 24.02.2026 приватним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП 78667867. Відповідно до ст.57 цього Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Отже оскаржувана постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні виконавцем була винесена, так як сторони виконавчого провадження не досягли згоди щодо визначення вартості описаного майна. Крім того, будь-яких доводів або доказів, які б свідчили про наміри боржника на досягнення зі стягувачем банком згоди щодо вартості арештованого майна, позивач суду не надав, як і не надав доказів відповідної згоди стягувача банку з цього приводу.

Просить у позові відмовити.

Ухвалами судді від 14.01.2026 та 02.02.2026 адміністративний позов залишено без руху, зокрема щодо дотримання процесуального строку звернення до суду, який передбачено нормами КАС України. Однак, з доданих до позову та заяви про поновлення строку звернення до суду доказів неможливо було встановити причини неподання позову у межах процесуального строку, з урахуванням висновків суду, які викладені щодо строку звернення до суду в ухвалах суду від 14.01.2026 та 02.02.2026.

Ухвалою суду від 18.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04.03.2026 заяву позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом задоволено. Поновлено строк звернення до суду із адміністративним позовом у справі № 520/432/26.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю з підстав викладених у заяві по суті.

У судовому засіданні відповідача-1 заперечив проти позову повністю з підстав викладених у заяві по суті.

У судовому засіданні представник третьої особи заперечив проти позову з підстав викладених у пояснення на позовну заяву.

У судове засідання представник відповідача-2 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце цього засідання. У відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України здійснено розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного з огляду на таке.

Суд установив, 21.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78667737 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко А. В. № 934 виданого 18.07.2025 про звернення стягнення на нежитлову будівлю овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Васищеве, вулиця Овочева, 9. Стягувач акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Боржник товариство з обмеженою відповідальністю «Крострейд».

21.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78667867 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко А. В. № 935 виданого 18.07.2025 про звернення стягнення на нежитлову будівлю овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Васищеве, вулиця Овочева, 9. Стягувач акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Боржник товариство з обмеженою відповідальністю «Крострейд».

21.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною прийнято постанову в межах виконавчого провадження №78667737 про об`єднання виконавчих проваджень №78667737, 78667867 у зведене виконавче провадження №78671919.

22.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною прийнято постанову про опис та арешт майна боржника у межах виконавчого провадження №78667737 проведено опис та арешт майна боржника.

23.07.2025 стягувач звернувся до відповідача-1 із заявою про те, що між стягувачем та боржником не досягнуто згоди щодо вартості описаного майна належного ТОВ «Крострейд» в рамках зведеного виконавчого провадження №78671919, а тому вважає за необхідне залучити експерта, спеціаліста та суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадження у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження». До заяви додано сертифікат суб`єкта господарювання товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада».

23.07.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною прийнято постанову у виконавчому провадженні №78667737 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

24.07.2025 між приватним виконавцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада» укладено генеральний договір №18 про надання послуг експертів.

06.08.2025 приватним виконавцем отримано звіт про незалежну оцінку майна - нежитлової будівлі, овочесховища, місцезнаходження - Харківська область, харківський район, смт Васищеве, вулиця Овочева, 9. Звіт міститься у матеріалах виконавчого провадження, які надані до суду.

09.12.2025 боржник ТОВ «КРОСТРЕЙД» отримав від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. повідомлення про результати оцінки майна. Так, згідно з звіту про оцінку майна проведеного товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНОКОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА" в особі оцінювача ОСОБА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 28345056,66 грн (двадцять вісім мільйонів триста сорок п`ять тисяч п`ятдесят шість гривень 66 копійок) з урахуванням ПДВ.

17.12.2025 нежитлова будівля овочесховища, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт Васищеве, вул. Овочева, 9 передана на реалізацію, шляхом публікації інформації про лот в системі електронних торгів арештованих майном.

22.12.2025 вчинення виконавчих дій за окремим виконавчим провадженням № 78667737 було зупинено на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 30.07.2025 № 922/2588/25.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.02.2026 № 922/541/26 судом зупинено стягнення у зведеному виконавчому провадженні № 78671919, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Нелюбою Мариною Анатоліївною по зверненню стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Крострейд". Суд ухвалив зупинити реалізацію нежитлової будівлі овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, та належить товариству з обмеженою відповідальністю "Крострейд".

Так, 24.02.2026 на підставі пункту 3 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 78667867 (зведене виконавче провадження № 78671919).

Попри те позивач вважає протиправним рішення приватного виконавця щодо прийнняття постанови від 23.07.2025 про визначення суб`єкта оціночної діяльності, адже у відповідності до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» не сплив десятиденний строк для узгодження вартості майна сторонами виконавчого провадження. Суб`єкт оціночної діяльності не здійснив ознайомлення та безпосереднього особистого огляду об`єкта оцінки та зазначена у звіті вартість предмета іпотеки є заниженою, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 10 Закону №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

З наявних у матеріалах справи виконавчого напису №934 вчинений 18.07.2025 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черевко Анастасією Вікторівною про звернення стягнення на нежитлову будівлю овочесховища, загальною площею 7687,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Крострейд» (ідентифікаційний код 41643717, місцезнаходження: 62495, Харківська обл., Харківський р-н, сщ. Васищеве(3), вул. Овочева, буд. 9, номер рахунку: № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», код банку 305749) на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі овочесховища від 07.03.2019, посвідченого Жамойда Г.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, 07.03.2019 за реєстровим №271, Договору №1 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого тим же нотаріусом 22.08.2019 за реєстровим №980; право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером: 30605074, дата реєстрації права власності - 07.03.2019; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 51.

Положеннями пункту 6 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За приписами частини 1 статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 56 Закону №1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 1 статті 20 Закону №1404-VIII встановлено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Правила, за якими має здійснюватися визначення вартості майна боржника та його оцінка, встановлені статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Частини перша та друга цієї статті передбачають, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно із частиною 3 статті 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина 4 статті 57 Закону).

Аналіз статті 57 Закону дозволяє дійти висновку, що для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника може бути визначена двома шляхами: 1) за згодою сторін, про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку; 2) у разі недосягнення такої згоди виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення; 3) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

При цьому, зміст наведеної норми чітко визначає момент, з якого починається відлік десятиденного строку, протягом якого сторони виконавчого провадження можуть досягти згоди щодо вартості майна боржника. Цим моментом є винесення виконавцем постанови саме про арешт майна боржника.

При цьому, зазначені положення не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника, та керуватись для визначення вартості майна повідомленням боржника про намір досягнути такої згоди. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.08.2022 у справі № 2-2262/12).

Позивач наводить доводи про те, що до спірних правовідносин в частині оспорення постанови приватного виконавця віл 23.07.2025 слід застосовувати положення ч. 2 ст. 57, натомість, приватний виконавець та представник третьої особи зазначаються що між сторонами виконавчого провадження не досягнуто згоди щодо визначення вартості майна.

У постанові Верховного Суду від 27 травня 2022 року по справі № 922/82/21 залишено в суді постанову суду апеляційної інстанції, у якій вказано, що призначаючи на наступний день після прийняття постанови про опис та арешт майна боржника, відповідно до частини 3 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для надання звіту про оцінку майна боржника, приватним виконавцем не було додержано 10-ти денного строку, встановленого у частині 2 цієї статті, для досягнення згоди сторонам виконавчого провадження щодо вартості майна. При цьому, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що заява стягувача від 18.10.2021 про відсутність наміру досягти згоди з боржником щодо вартості майна, без жодних пояснень/заяви з цього приводу самого боржника, не може вважатися недосягненням згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості такого майна у розумінні положень статті 57 зазначеного Закону, частини 18 розділу VIII Інструкції та бути підставою для самостійного визначення вартості майна виконавцем.

Отже сама лише заява стягувача про відсутність наміру досягти згоди з боржником щодо вартості майна за відсутності пояснень/заяви з цього приводу самого боржника не може вважатись недосягненням згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості такого майна у розумінні положень ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" та бути підставою для самостійного визначення вартості майна виконавцем.

Наявні обставини свідчать про порушення приватним виконавцем встановлених Законом строків для досягнення згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості майна.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено обов`язок вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 цього Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Разом із тим, суду під час розгляду справи по суті стороною позивача не подано жодних доказів, які б підтверджували його намір узгодити вартість майна за взаємною згодою сторін виконавчого провадження, починаючи з момент опису та арешту майна боржника у межах виконавчого провадження.

Суд також повторно відмічає, що позивач 28.07.2025 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовними заявами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (виконавчий напис № 934 та №935), справи № 922/2588/25 та № 922/2591/25. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба М. А. була учасником справи.

30.07.2025 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №922/2588/25 зупинено стягнення у виконавчому провадженні №78667737 (зведеному виконавчому провадженні №78671919) до набрання законної сили у цій справі. 22.12.2025 приватним виконавцем прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

24.02.2026 приватним виконавцем прийнято постанову про зупинена вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №78667867(зведеному виконавчому провадженні №78671919) на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 23.02.2026 у справі №922/541/26.

З огляду на викладене вище суд дійшов переконання про те, що сам факт порушення приватним виконавцем строку передбаченого ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» не вплинуло на право скаржника оскаржити результати оцінки арештованого майна, а відтак у позовних вимогах щодо визнання неправомірними дій про визначення суб`єкта оціночної діяльності та скасування постанови приватного виконавця від 23.07.2025 про визначення суб`єкта оціночної діяльності до спливу установленого строку для узгодження вартості майна необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про визначення вартості майна (визнати неправомірним звіт про оцінку майна та зобов`язата відповіадча-1 визначити варість майна у відповідності до висновку експерта), суд прийшов наступного.

Системний аналіз норм статті 57 Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що законодавцем визначено наступні етапи здійснення оцінки майна боржника перед передачею його на реалізацію, у разі, коли сторони виконавчого провадження не дійшли взаємної згоди щодо вартості такого майна.

Зокрема, частина 4 цієї статті визначає, що державний виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна у разі, якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно.

Після отримання звіту про оцінку майна відповідного суб`єкта оціночної діяльності державний виконавець за правилами, визначеними частиною 5 статті 57 Закону № 1404-VIII приймає рішення про визначення результатів визначення вартості чи оцінки майна та повідомляє про нього сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18 та від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Підставою, що спонукала позивача звернутися до суду з цим позовом - наявність спору щодо визначення вартості майна боржника, а не щодо звіту про оцінку майна як документу, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна.

У постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №420/8811/20 колегія суддів зазначає, що при вирішенні даного питання слід чітко розмежовувати поняття «звіт про оцінку майна, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання» та «визначення вартості майна державним виконавцем».

Повертаючись до матеріалів справи позивач просить зобов`язати приватного виконавця визначити вартість майна у відповідності до висновку експерта №11844 у розмірі 43882466,00 грн, а не відповідно до звіту про оцінку майна, яка становить у розмірі 28345056,66 грн.

Саме на такому формулюванні позовних вимог і підставах цього позову наполягає позивач.

Отже оскільки в цьому випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, то в силу вимог частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган державної виконавчої служби, а суб`єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III (в редакції станом на 16 січня 2016 року, далі - Закон № 2658-III).

Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 3 Закону №2658-III).

За правилами статті 5 Закону № 2658-III суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Оцінювачами відповідно до статті 6 Закону № 2658-III можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Оцінювачем не може бути особа, яка має не погашену або не зняту судимість за вчинення злочину або на яку протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення. Права, обов`язки та відповідальність оцінювачів встановлюються цим та іншими законами. Оцінювачу забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Частиною шостою статті 9 Закону № 2658-III положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Частиною першою статті 12 Закону № 2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Статтею 13 Закону № 2658-III передбачена можливість рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

З урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 30.08.2021 року у справі № 545/2979/14-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи позивачем не було подано до приватного виконавця висновку рецензування звіту про оцінку майна, та такого не подано до суду, з якого можливо було б встановити наявність або відсутність порушень з боку оцінювача, який здійснював таку оцінку майна.

За приписами частини першої статті 18 Закону № 2658-III сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Під час здійснення оцінки майна та майнових прав обов`язковими для застосування суб`єктами оціночної діяльності є Національного стандарту № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 та Національний стандарт № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 Методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Витрати на відтворення (заміщення) повинні визначатися на дату оцінки з урахуванням ринкових цін. Під час прогнозування грошового потоку та відповідної норми доходу повинен бути врахований вплив ринкових умов на функціонування (використання) об`єкта оцінки виходячи з принципу його найбільш ефективного використання.

Пунктом 16 Національного стандарту № 1 визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до п. 50 Національного стандарту № 1 Проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: - ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; - визначення бази оцінки; - подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Позивач вважає, що суб`єктом оціночної діяльності не було дотримано зазначеної вище процедури, зокрема в частині ознайомлення з об`єктом оцінки, що в подальшому призвело до заниження ним ринкової вартості об`єкта оцінки.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оцінка у виконавчому провадженні здійснюється виключно залученим виконавцем суб`єктом оціночної діяльності.

Висновок експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса» № 11844 від 17.09.2025, на який посилається позивач, не був виконаний у межах виконавчого провадження.

На переконання суду додані до позовної заяви висновок експерта №11844, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта становить 43882466,00 грн та звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності не можуть бути належними доказами допущення суб`єктом оціночної діяльності порушень при визначенні оціночної вартості майна, оскільки визначення різних сум ринкової вартості об`єкту нерухомого майна за вказаними звітом та висновком не може свідчити про допущення порушення саме суб`єктом оціночної діяльності.

Крім того, наданий звіт та висновком експерта жодним чином не доводять того, що суб`єкт оціночної діяльності при проведенні оцінки не проводив ознайомлення з об`єктом оцінки.

Інших важливих даних на обґрунтування своїх позовних вимог, заперечення проти них учасниками справи не надано.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище суд дійшов переконання про те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, натомість докази надані відповідачем та третьою особою у сукупності дозволяють зробити висновок про відсутність порушень в діях, які оскаржує позивач, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 139 КАС судові витрати понесені позивачем необхідно покласти на останнього.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

У адміністративному позові товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни, товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" про визнання неправомірними дій, скасування постанови, визнання неправомірним звіту про оцінку майна, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем товариством з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД" покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 272 КАС України.

Учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "КРОСТРЕЙД", місцезнаходження - Харківська область, Харківський район, селище міського типу Васищеве, вулиця Овочева, будинок № 9, ;

відповідач приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Нелюба Марина Анатоліївна, місцезнаходження - місто Харків, вулиця Юри Зойфера, будинок № 3, офіс № 22, код ЄДРПОУ ;

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО- КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО "ТРІАДА", місцезнаходження - місто Одеса, провулок Успенський, будинок № 4, прим. № 501, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", місцезнаходження - місто Київ, вулиця Жилянська, будинок № 32, .

Повне судове рішення складено там підписано суддею 12.03.2026.

Суддя М. І. Садова