Справа № 380/14423/25
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

10 березня 2026 рокусправа № 380/14423/25
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) правонаступника Військової частини НОМЕР_4 щодо нездійснення у повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 з 03 січня 2020 по 30 липня 2020 року включно, з 31 липня 2020 по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 по 11 лютого 2025 року включно індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) правонаступника Військової частини НОМЕР_4 здійснити у повному розмірі нарахування та виплату ОСОБА_1 з 03 січня 2020 по 30 липня 2020 року включно, з 31 липня 2020 по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 по 11 лютого 2025 року включно індексацію грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

У відзиві представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення без поважних причин.

Суд, за наслідками розгляду клопотання предствника відповідача, дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. За змістом частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частина друга статті 55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Інакше кажучи, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

До суду за захистом права щодо ненарахування грошового забезпечення, позивач звернувся лише 16.07.2025.

Як зазначає представник відповідача, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений відповідним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Суд не погоджується із такими аргументами представника відповідача, оскільки у відзиві відповідач покликається на те, що «позивачу при звільненні було доведено розрахунок належних сум при звільненні, а від так посилання позивача, що такому було відомо про порушення своїх прав після надання відповіді на адвокатський запит не відповідає дійсності» та прикріплює аркуш бесіди від 10.02.2025.

Стаття 233 КЗпП України у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX початок відліку строку для звернення до суду пов`язує з одержанням позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2025 року у справі №400/4829/24, початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову у частині вимог за період з 19 липня 2022 року слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Поданий відповідачем аркуш бесіди підтверджує проведення роз`яснювальної роботи, а не отримання позивачем письмового документу, в якому детально зазначено про суми, нараховані позивачу при звільненні.

З аналізу аркуша бесіди також вбачається, що даний документ не містить повної та достовірної інформації про обсяг і характер виплачених сум, оскільки поле «індексація грошового забезпечення» є порожнім, відповідно у позивача не було жодним чином підтвердженої інформації щодо нарахування індексації грошового забезпечення.

Відповідачем не надано доказів вручення позивачу будь-яких письмових документів, які б документально підтверджували надання повної інформації про обсяг і характер виплачених позивачу сум. Грошового атестату позивачу надано не було.

З метою отримання повної та документально підтвердженої інформації щодо виплат військовослужбовця, представником позивача було подано адвокатський запит, за результатами якого отримано відповідь у вигляді надання відповідачем особистих карток грошового забезпечення за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_4 за 2020 рік та військовій частині НОМЕР_1 за період 2020-2025 роки (тобто, письмового документа, у якому вже детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні). Лише після отримання від відповідача документів під назвою «архівні відомості» позивач встановив, що такий розділ в архівній відомості за період з січня 2025 року по грудень 2025 року як «індексація грошового забезпечення» відсутній, а отже індексація грошового забезпечення позивачу не здійснювалася.

Таким чином, позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум лише після отримання інформації на адвокатський запит 20.06.2025, а тому позивач не пропустив строк на звернення до адміністративного суду.

Зважаючи на викладене, у клопотанні представника відповідача про залишення позову без розгляду необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 122, 123, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в :

у клопотанні представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Гулик Андрій Григорович