Справа № 400/9597/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 березня 2026 року

м. Київ

справа № 400/9597/24

адміністративне провадження № К/990/4926/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О. О.,

суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 400/9597/24 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

Приватне акціонерне товариство «Первомайський молочноконсервний комбінат» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області податкові повідомлення-рішення від 09 липня 2024 року № 15260/142923 та від 20 вересня 2024 року № 19406/1429293.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

18 березня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Первомайський молочноконсервний комбінат» подало до суду першої інстанції заяву, в якій просило стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 67 000,00 грн.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року, заяву позивача задоволено частково.

Суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 12 000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 400/9597/24, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2026 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших (поважних) причин його пропуску.

Відповідно до відомостей, наявних у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалу про залишення касаційної скарги без руху в електронній формі доставлено до електронного кабінету Головного управління ДПС у Миколаївській області в підсистемі «Електронний суд» 19 лютого 2026 року о 20 год 44 хв.

На виконання вимог зазначеної ухвали 27 лютого 2026 року до Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами у цій справі, однак вони були повернуті. Разом із тим заявник наголошує, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до суду. На думку заявника вказані обставини є поважними підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.

Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень та відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» убачається, що скаржник у межах строку, встановленого законом, вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами. Однак ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2025 року касаційну скаргу було повернуто.

Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» електронний документ (ухвала суду про повернення касаційної скарги від 15 грудня 2025 року) доставлена в Електронний кабінет Головного управління ДПС у Миколаївській області 15 грудня 2025 року о 14:41 год.

Водночас повторну касаційну скаргу скаржник подав лише 03 лютого 2026 року, що свідчить про необґрунтоване зволікання з його боку щодо повторного звернення до суду касаційної інстанції.

Верховний Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним.

Клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не може вважатися обґрунтованим, оскільки невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення скаржником необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та не є об`єктивними істотними перешкодами для своєчасної реалізації процесуальних прав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

постановив:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 400/9597/24 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко