Справа № 160/5426/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 березня 2026 року Справа №160/5426/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі за адміністративним ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2025 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, по даній справі адміністративний позов задоволено частково та ухвалено:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року до 31.03.2018 року включно, та з 01.10.2018 року до 22.10.2020 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року до 31.03.2018 року включно, та з 01.10.2018 року до 22.10.2020 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.10.2020 року по 18.07.2022 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн. в місяць за період з 23.10.2020 року по 18.07.2022 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2018, 2019, 2020 роки, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2021, 2022 рік, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

18.12.2025 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 в адміністративній справі №160/5426/25 залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 в адміністративній справі №160/5426/25 без змін.

22.01.2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України за виконанням рішення суду по даній справі, в якій заявник просить:

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати суду в місячний строк з дня отримання ухвали про встановлення судового контролю звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року по справі № 160/5426/25;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати суду в місячний строк з дня отримання ухвали про встановлення судового контролю звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року по справі № 160/5426/25.

В обгрунтування заяви зазначено, що позивач звертався до відповідачів із запитами щодо виконання рішення суду по даній справі, відповіді на які отримано не було.

05.02.2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення на заяву позивача про встановлення судового контролю, в обґрунтування яких зазначено, що позивач у заяві не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №160/5426/25 не буде виконане в ході виконавчого провадження. Крім того, з огляду на відсутність інформації про набрання рішенням суду першої інстанції у даній справі законної сили в підсистемі «Електронний суд» та відповідного паперового примірника, заявка на фінансування за КЕКВ2800 не приймається вищим розпорядником коштів, а платежі державним казначейством не проводяться. При цьому, зазначено, що фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 було здійснено перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2020 роки з урахуванням індексації, а також індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2018 по жовтень 2020 року в розмірі 4463,15грн. на місяць.

06.02.2026 року від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких підтримано позицію, викладену в заяві про встановлення судового контролю.

06.02.2026 року вищевказану заяву передано головуючому судді.

09.02.2026 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснення, в яких повторно зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 не отримано паперової копії рішення суду із зазначенням дати набрання їм законної сили, а також відсутня довідка про набрання рішенням законної сили у системі Електронний, що унеможливлює своєчасне виконання рішення суду.

20.02.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі в порядку письмового провадження з 24.02.2026 року.

Військова частина НОМЕР_2 пояснень щодо заяви позивача не надала, ухвалу від 20.02.2026 року доставлено до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" - 20.01.2026 року, заяву з додатками - 22.01.2026 року.

За приписами ст.ст. 129 та 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ч.ч. 2-3 ст.14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, за ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У рішенні від 15.05.2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

Згідно з ч.ч.1,2,4 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності). Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи позивача.

Згідно ч.2 ст.382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, оскільки відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви, при цьому, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025 року по даній справі, яка набрала законної сили датою її прийняття, доставлено до електронних кабінетів відповідачів в підсистемі «Електронний суд» 18.12.2025 року, проте, доказів виконання рішення суду по даній справі в повному обсязі відповідачами, станом на дату постановлення даної ухвали, не надано, суд вважає, що наявні достатні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіти про його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи положення ч.3 ст. 382-1 КАС України, суд вважає, що необхідним і достатнім буде встановлення відповідачам строку для подання звітів протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали.

З огляду на вищевикладене, заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382, 382-1 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі за адміністративним ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіти про виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до ст.256 та ч.6 ст.382-1 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Дєєв