Справа № 160/4500/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

10 березня 2026 року

м. Київ

справа №160/4500/25

адміністративне провадження №К/990/55022/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стеценка С.Г. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року

у справі №160/4500/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат щодо нерозгляду документів дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168), в місячний строк;

- визнати протиправним та скасувати пункт 21 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 27 грудня 2024 року №47/д, про повернення на доопрацювання документів дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , як дружині загиблого військовослужбовця, майора ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168, у розмірі 15000000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 21 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 27 грудня 2024 року №47/д про повернення на доопрацювання документів дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ №168.

Зобов`язано Міністерство оборони України в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняти заяву ОСОБА_1 (та доданих до неї документів) про призначення одноразової грошової допомоги як дружини загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця, майора ОСОБА_2 та розглянути вказану заяву по суті згідно з пунктом 2 постанови КМУ №168 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Міністерство оборони України 26 грудня 2025 року звернулося з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2026 року касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені у касаційній скарзі підстави пропуску строку визнані судом неповажними; статті 330 КАС України у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

У межах строку для усунення недоліків касаційної скарги Міністерство оборони України звернулося до Суду із заявою про поновлення строку та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржник зазначає, що копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року надійшла в електронний кабінет Міністерства оборони України через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» 28 листопада 2025 року, що підтверджується карткою руху документа.

Таким чином, скаржник вважає наведені підстави пропуску строку поважними, оскільки касаційну скаргу подано в межах тридцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.

Надаючи оцінку наведеним відповідачем доводам щодо поважності підстав пропуску строку Судом з`ясовано наступне.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року була ухвалена в порядку письмового провадження та набрала законної сили з моменту її прийняття.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 07 грудня 2025 року, в той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду заявником подано 26 грудня 2025 року, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

Відповідно до картки руху документа, електронна копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року надійшла в електронний кабінет Міністерства оборони України 28 листопада 2025 року.

Таким чином, пропуск процесуального строку стався у зв`язку з несвоєчасним врученням копії постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року, а касаційну скаргу подано скаржником в межах тридцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 КАС України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Суд вважає, що підстави пропуску скаржником строку на касаційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Судом також перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Міністерством оборони України усунуті недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення пункту 2 постанови КМУ №168, пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Скаржник мотивує скаргу тим, що виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 грн, передбачена пунктом 2 постанови КМУ №168, не є автоматичною для всіх випадків загибелі військовослужбовців у період дії воєнного стану. На думку Міністерства оборони України, для призначення допомоги саме в такому розмірі обов`язковою є наявність прямого зв`язку між загибеллю та виконанням обов`язків під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, що має бути підтверджено відповідними документами.

У касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції безпідставно розширив дію пункту 2 постанови КМУ №168 на випадки загибелі, які не пов`язані безпосередньо з виконанням бойових завдань або захистом Батьківщини. Скаржник стверджує, що якщо смерть настала внаслідок захворювання або за обставин, що не підпадають під дію вказаної постанови, призначення допомоги має відбуватися на загальних підставах відповідно до постанови КМУ №975, де розмір виплати є значно меншим.

Міністерство оборони України акцентує увагу на тому, що судом апеляційної інстанції не було дотримано принципів системного тлумачення законодавства, що призвело до помилкового висновку про право позивача на отримання допомоги у розмірі 15000000 грн. Скаржник наголошує, що встановлення лише самого факту загибелі в період воєнного стану без урахування функціональної умови (обставин загибелі) суперечить правовій природі спеціальних виплат, встановлених державою для осіб, які безпосередньо беруть участь у захисті територіальної цілісності України.

Обґрунтовуючи свої мотиви щодо необхідності дотримання функціональної умови для виплати допомоги, скаржник також посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 листопада 2024 року у справі №240/1743/24, у якій зазначено про обов`язковість підтвердження зв`язку загибелі саме із захистом Батьківщини для застосування постанови КМУ №168.

Також Міністерство оборони України посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21 серпня 2024 року у справі №160/20229/22, від 29 березня 2024 року у справі №440/3321/23, у яких зазначено, що правозастосовча практика вказує на неможливість призначення допомоги у збільшеному розмірі без належного правового обґрунтування обставин події.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України просить Верховного Суду скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року і залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 2 постанови КМУ №168, пункту 5 Порядку №975, перевірки необхідності урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29 березня 2024 року у справі №440/3321/23, від 21 серпня 2024 року у справі №160/20229/22, від 18 листопада 2024 року у справі №240/1743/24.

Верховний Суд також вважає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати особистий кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №160/4500/25, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати поважними наведені Міністерством оборони України підстави пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №160/4500/25.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №160/4500/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/4500/25.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року у справі №160/4500/25.

7. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа