Справа № 520/31869/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 р. № 520/31869/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Харківській області від 17 червня 2025 року № 0968105 - 2417 - 2030 за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2024 рік на суму 43508 28 грн. (сорок три тисячі п`ятсот вісім гривень 28 копійок).

Аргументуючи свої вимоги, Позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2025 року № 0968105 - 2417 - 2030 винесено протиправно, без належного розрахунку об`єкта оподаткування згідно абз. б, п.п.266.7.1, п.266.7 ст.266 ПКУ, без застосувания пільги відповідно до абз. б п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПКУ без урахування Рішення XIII сесії Малоданилівської селищної ради VII скликання від 12.07.2018 №8 «Про затвердження положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Малоданилівської селищної об`єднаної територіальної громади» та фактично безпідставно застосовано Відповідачем оподаткування нерухомого майна Позивача, відмінного від земельної ділянки за 2024 рік.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник Відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на правомірність оскаржуваних рішень. Зазначив, що контролюючий орган категорично не погоджується з позицією позивача, оскільки згідно з даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як єдиний об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 651,7 кв. метрів. Тобто, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено, що об`єкт зареєстрований як єдиний об`єкт нерухомого майна. Тому, відповідно Позивачу нараховано 25000 грн., так як права на пільги відсутні згідно пп.266.4.3 п.266.4 ст. 266 ПК України.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

17 червня 2025 року ГУ ДПС у Харківській області складено податкове повідомлення -рішення № 0-2030 відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки (місцезнаходження нерухомого майна: АДРЕСА_1 ) за 2024 рік на суму 43508,28 грн. (сорок три тисячі п`ятсот вісім гривень 28 копійок).

Вищезазначене податкове повідомлення - рішення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік було отримано ОСОБА_1 (надалі Позивач) 20 червня 2025 року через електронний кабінет платника податків.

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 через електронний кабінет платника податків подав заяву до Головного управління ДПС у Харківській області про нарахування податку на нерухомість житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 за № 10273, реєстраційний індекс 10273/6/ЕКП/75, у якій вказав, що він є особою з інвалідністю II групи та попросив при розрахунку податку врахувати Рішення XIII сесії Малоданилівської селищної ради VII скликання від 12.07.2018 №8 «Про затвердження положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Малоданилівської селищної об`єднаної територіальної громади», але відповіді на заяву так і не отримав.

Позивач не погоджується з не застосуванням пільги у розмірі 120 кв.м до об`єкту оподаткування ОСОБА_1 , на підставі підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі за текстом Кодекс, ПКУ, ПК) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Відповідно п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.6.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ передбачено, що базовий податковий (звітний період) дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває: житловий будинок літ."А-2" з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 651,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 266.5.1 ст.266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 30.1 статті 30 ПК України визначено поняття податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2 статті 30 ПК України).

Отже, податковою пільгою є часткове або повне звільнення осіб від сплати певного податку за наявності передбачених та закріплених юридичних фактів.

Відповідно до п. 12.3 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Зважаючи на зміст наведених законодавчих норм, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі № 1840/3064/18.

Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в чому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир ти житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Згідно з додатком затвердженим рішенням Малоданилівською селищною радою від 12.07.2018 №8 «Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Малоданилівської селищної об`єднаної територіальної громади» встановлено ставка податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості встановлюється у розмірі 0 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування для наступних об`єктів нерухомості, зокрема, для об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать фізичним особам, які відповідно до закону мають статус багатодітних, прийомних або малозабезпечених сімей, опікунів, піклувальників дітей, інвалідам 1 та 2 групи, інвалідам по зору, інвалідам та учасникам бойових дій, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, учасникам АТО, але не більше одного такого об`єкта на базовий податковий (звітний) рік.

Як встановлено судом, позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого 25.03.2025 (термін дії 31.03.2027).

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» суд установив, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , виданого 04.05.2023 (термін дії 30.11.2024).

Крім того, суд установив, що контролюючим органом на підставі інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно було проведено нарахування податку на нерухоме майно позивачу за 2023 рік по належному йому на праві власності об`єкту нерухомого майна, зокрема, за будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 651,70 кв.м.

Згідно з Рішенням від 12.07.2018 № 8 ставка з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб передбачена у розмірі 0,4 відсотки від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр.

Відповідно до Рішення від 12.07.2018 № 8 ставка податку за 2023 рік становила 26,80 грн за 1 квадратний метр бази оподаткування (0,4 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року).

Згідно з розділом 4 Рішення від 12.07.2018 № 8 - базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до розділу 6 Рішення від 12.07.2018 № 8 - ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування згідно додатку 1 до цього Положення.

Ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у розмірах згідно додатку 2 до цього Положення.

Ставка податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості встановлюється у розмірі 0 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування для наступних об`єктів нерухомості, зокрема, для об`єктів нежитлової нерухомості, що належать фізичним особам: господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать: гаражі наземні, вкриті автомобільні стоянки, сараї, хліви, літні кухні, вбиральні, погреби, підвали, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції.

Суд установив, що відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду № 12-1375 від 18.01.2011, загальна площа об`єкту становить 651,70 кв.м, та складається з житлової площі - 167,20 кв.м та з 487,50 кв.м. - нежитлова, до якої входить, зокрема, гараж, підвал, мансарда, крильце, вигрібна яма, колонка, тамбур, мансарда, ганок, бесідка, навіс, насосна, баня.

Згідно із розділом 5 Рішення від 12.07.2018 № 8 база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно із детальним розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом розраховано суму податкового зобов`язання позивача наступним чином: 651,70 (загальна площа кв.м) х 26,80 (0,4 розміри мінімальної заробітної плати) + 25000 (збільшення суми податку через наявність у платника податку частки житлової нерухомості, загальна площа якої перевищує 500 кв.м) = 42456,56 гривень.

Таким чином, відповідачем невірно визначено базу оподаткування, а саме розраховано суму податкового зобов`язання виходячи із загальної площі належного позивачу на праві власності будинку (651 кв.м), у тому числі із нежитлової (487,50 кв.м), а не із житлової площі (167,20 кв.м), що мало наслідком застосування збільшення суми податку на 25000 грн.

Крім того, враховуючи, що житлова площа не перевищує 500 кв.м, контролюючим органом протиправно не застосовано відносно позивача пільги щодо зменшення на 120 кв.м об`єкту оподаткування, як до власника об`єкту житлової нерухомості, що передбачено розділом 5 Рішення від 12.07.2018 № 8.

Суд звертає увагу, що про необхідність врахування контролюючими органами у своїй діяльності рішень органів місцевого самоврядування щодо пільг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вказано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах, наприклад від 06.12.2022 у справі №2140/1892/18 (адміністративне провадження №К/9901/15199/19); від 27.06.2023 у справі №804/15401/15 (адміністративне провадження №К/9901/24913/18).

Також, суд зазначає, що подібні відносини були предметом розгляду у справах №520/5568/21, 520/21234/24, за результатом яких, судом, зокрема, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17.02.2020 №0-2011, від 26.03.2024 №1136/2417-2011-UА0018741, якими нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відносно об`єкту: будинок загальною площею 651.70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за 2019 рік, за 2020 рік.

Вказані судові рішення набрали законної сили 27.10.2022 та 16.06.2025 відповідно.

Відповідно до ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення 17 червня 2025 року № 0968105 - 2417 - 2030 за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2024 рік на суму 43508 28 грн., прийняте Головним управлінням ДПС в Харківській області всупереч приписів пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України, абз.1 пп.2.5.2 п.2.5 Положення про податок на майно.

Враховуючи вищевикладене нарахування позивачеві податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є необґрунтованим, а спірне податкове-повідомлення-рішення 17 червня 2025 року № 0968105 - 2417 - 2030 є протиправними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Харківській області від 17 червня 2025 року № 0968105 - 2417 - 2030 за податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2024 рік на суму 43508 28 грн. (сорок три тисячі п`ятсот вісім гривень 28 копійок).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 10.03.2026, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду, а також сталого енергозабезпечення та Інтернет зв`язку.

Суддя Марина Лук`яненко