Справа № 200/10169/25
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Справа№200/10169/25

приміщення суду за адресою 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд (з урахуванням уточнення):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.11.2025 № 82 про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового (спеціального) стажу за Списком 1 ОСОБА_1 періоди роботи з 02.09.1982 по 12.01.1983 та з 23.09.1983 по 13.12.1983 на Акимівському ливарно-механічному заводі «СТАНДАРТ» в якості майстра та старшого майстра формувальних ділянок ливарного цеху, починаючи з 28.10.2025, тобто з дня звернення до ПФУ з заявою про перерахунок пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2025 через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернувся із заявою встановленої форми про перерахунок пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і норм Закону України №1058. До заяви мною додані трудова книжка серії НОМЕР_1 та заява довільної форми про призначення пенсії на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу роботи на Акимівському ливарно-механічному заводі «СТАНДАРТ» (Запорізька обл.) як такі, що виконувались у шкідливих і гарячих умовах праці за Списком № 1, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, які відповідно до довідки по формі РС-право, не були зараховані до пільгового стажу. Проте, 25.11.2025 отримав рішення від 05.11.2025 за №82, яким було відмовлено у перерахунку пенсії. Орган Пенсійного фонду України відмовив у перерахунку пенсії мотивуючи тим, що відсутні довідки, виданої за форматом, передбаченим додатком №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993. Відмову в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи, позивач вважає протиправною, а відповідно рішення про відмову в призначенні пенсії таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 09.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач не надав жодних документів для підтвердження пільгового стажу за період з 02.09.1982 по 12.01.1983 та з 23.09.1983 по 13.12.1983 за Списком № 1, у Головного управління були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у перерахунку пенсії. Таким чином, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів Позивача, а діяло лише на підставі норм діючого законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.10.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву від 28.10.2025 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.11.2025 №82 про відмову у перерахунку пенсії. Так, в рішенні зазначено зокрема наступне. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №82 від 05.11.2025 про відмову у зарахуванні пільгового стажу роботи, оскільки не надано довідку згідно порядку (не надано довідку, яка підтверджує право на пенсію на пільгових умовах).

Вважаючи протиправним не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи, із відмовою в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).

В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова КМУ від 12.08.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, пунктом 1 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: п.2 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В силу п.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , останній у спірні періоди працював на підприємстві Якимівський ливарно-механічний завод «Стандарт»:

- запис 6 02.09.1982 прийнято майстром формальної ділянки ливарного цеху;

- запис 7 12.01.1983 переведений старшим інструктором з техніки безпеки;

- запис 8 23.09.1983 переведений страшим майстром формальної ділянки ливарного цеху;

- запис 9 13.12.1983 переведений у технічний відділ інженером-технологом;

- запис 10 звільнено по ст.36 п.1 КЗпП УРСР.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості.

Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім, досягнення відповідного віку, наявність потрібного стажу, наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах повний робочий день. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Одночасно із цим, за правилами застосування Списку № 2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалась до 31.12.1991, то застосовується Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалось після 01.01.1992 або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11.03.1994, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжувалась після 11.03.1994 або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16.01.2003, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту записів трудової книжки позивача встановлено, що у період з 02.09.1982 по 11.01.1983 та 23.09.1983 по 12.12.1983 він працював майстром/страшим майстром формальної ділянки ливарного цеху.

У пункті а) (рабочие) підпункту 1 (Литейное производство) підрозділу ((б) Инженерно-технические работники) розділу XV (Металообработка) Списку № 2 "производств, цехов, профессий и должностей с тяжелыми условиями труда, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР 22.08.1956 № 1173, зазначається спеціальності "Мастера, старшие мастера, помощники мастеров, сменные инженеры, начальники отделений, пролетов и участков: плавильных, заливочных (разливочных), кокильно-заливочных, термообработки литья, обрубных отделений, подготовки шихты (шихтового двора), землеприготовительных, формовочных, стержневых (шишельных), изготовления обмазки и обсыпки выплавляемых моделей точного литья и приготовления составов для них".

Враховуючи наявні у законодавстві положення, суд вважає, що виконання позивачем роботи на посаді майстра/старшого майстра формальної ділянки ливарного цеху передбачало наявність шкідливих умов праці та відповідало вимогам до характеру виконуваної роботи, виконання якої дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Встановлено, що у трудовій книжці позивача містяться записи стосовно цього періоду.

Посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірних періодів у зв`язку із відсутністю уточнюючої довідки щодо особливого характеру роботи суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на роботах, передбачених Списком №2, підтверджується записами в його трудовій книжці.

Судом встановлено, що професія позивача у спірні періоди відносить до посад визначених списком №2, а відтак, має бути зараховано до пільгового стажу позивача.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що періоди роботи з 02.09.1982 по 12.01.1983 та з 23.09.1983 по 13.12.1983 на Акимівському ливарно-механічному заводі «СТАНДАРТ» в якості майстра та старшого майстра формувальних ділянок ливарного цеху підлягає зарахуванню до пільгового стажу по списку №1, оскільки записи у трудовій книжці та визначена у ній спеціальність, відповідно постанови Ради Міністрів СРСР 22.08.1956 №1173, відноситься саме до списку №2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу з 28.10.2025 пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.10.2025 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська обл., вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №82 від 05.11.2025 про відмову про відмову у зарахуванні пільгового стажу роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи з 02.09.1982 по 11.01.1983 та з 23.09.1983 по 12.12.1983 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2025 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, із врахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Зеленов