Справа № 400/1096/26
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

12 березня 2026 р. № 400/1096/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовська Н. В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаМиколаївської обласної виборчої комісії, вул. Адміральська, 22,м. Миколаїв,54005, Миколаївської обласної ради, вул. Адміральська, 22,м. Миколаїв,54005,

треті особиОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

прозаява про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Миколаївської обласної виборчої комісії, Миколаївської обласної ради де просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Постанову Миколаївської обласної Територіальної виборчої комісії № 59 від 28.01.2026 оку «Про реєстрацію депутата Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 , обраного від Миколаївської обласної організації політичної партії «За майбутнє»;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Миколаївської обласної Ради № 1 від 29.01.2026 року «Про визнання повноважень депутата Миколаївської обласної Ради восьмого скликання Івануни І.В., замість того, який вибув».

12 березня 2026 року Позивачем до суду подано Заяву про забезпечення позову, де він просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії Постанови Миколаївської обласної Територіальної виборчої комісії № 59 від 28.01.2026 оку «Про реєстрацію депутата Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 , обраного від Миколаївської обласної організації політичної партії «За майбутнє»», та зупинення дії Рішення Миколаївської обласної Ради № 1 від 29.01.2026 року « Про визнання повноважень депутата Миколаївської обласної Ради восьмого скликання Івануни І.В., замість того, який вибув», до завершення судового розгляду по справі.

Заява про вжиття заходів забезпечення прозову вмотивована тим, що оскаржувані акти індивідуальної дії є очевидно протиправними та порушують права та законні інтереси позивача. Крім того, поточні рішення Миколаївської обласної ради та постійних комісій в яких буде приймати участь депутат Івануна І.В. (призначений на підставі оскаржуваних актах індивідуальної дії, будуть заздалегідь недійсними, та ці рішення можуть породжувати юридичні наслідки, скасування яких в майбутньому призведе до негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, судом встановлено:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з наведених норм в їх сукупності, забезпечення позову має на меті гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та осіб, що не є учасниками судового процесу.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З оглянутої заяви про забезпечення адміністративного позову, судом не встановлено, станом на час розгляду вказаної заяви, наявності доказів існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Слід зазначити, що обрані позивачем заходи забезпечення позову фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд вказує, що заявником не надано доказів того, що захист прав позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, у разі постановлення на його користь судового рішення.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( ЗУ № 575-V) визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Оскаржуваними в межах даної адміністративної справи актами індивідуальної дії, визначні повноваження депутату Миколаївської міської ради Івануни І.В., так зупинення дії цих двох актів індивідуальної дії фактично тимчасово припинить повноваження депутата ОСОБА_2 , що виходить за межі повноваження суду в межах застосування інституту забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Враховуючи викладене, у даному випадку відсутні підстави для забезпечення позову, через що у задоволенні заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись ст. 150-151, 154 КАС України, адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 12.03.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська