Справа № 398/314/26
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/314/26
Провадження №: 2-а/398/39/26
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" березня 2026 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко О.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якої просить скасувати постанову від 13.01.2026 року серія ЕНА №6505515 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510 грн, та закрити провадження у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що згідно фабули оскаржуваної постанови він 13.01.2026 року о 15 год 26 хв в м.Олександрія по проспекту Соборний, біля будинку №95, керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Натомість, 13.01.2026 року близько 15 год 20 хв, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, днз. НОМЕР_1 , він рухався з проспекту Соборний в м.Олександрія та повернув на вул.Міліцейська. Проїхавши близько 100 метрів, увімкнув покажчик лівого повороту та змістившись ближче до середини дороги планував припаркувати автомобіль на лівому узбіччі дороги. Однак, побачивши, що там немає вільного місця для паркування, він вимкнув покажчик лівого повороту та повернув автомобіль в попереднє положення на проїзній частині та продовжив рух. В цей час, на автомобілі працівників поліції, що рухався позаду нього, увімкнувся звуковий сигнал, у зв`язку з чим він змушений був прийняти вправо та зупинитись. Після чого, працівник поліції повідомив йому, що він порушив Правила дорожнього руху та склав оскаржувану постанову. При цьому, його зауваження стосовно того, що перед перестроюванням на дорозі у нього були увімкнені покажчики повороту, натомість ніякий маневр повороту ним навіть не планувався, працівником поліції прийнято до уваги не було. Крім того, зупинивши його автомобіль, працівник поліції відразу ж перейшов до оформлення постанови, при цьому, його процесуальні права йому роз`яснені не були, у зв`язку з чим він не зміг ними скористатись, оскільки не знав про таку можливість. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, при цьому дотримуватись встановленої законом процедури. Працівником поліції, який склав оскаржувану постанову, таких обов`язків виконано не було, у зв`язку з чим безпідставно, за відсутності складу адміністративного правопорушення, з істотними порушеннями його прав, зокрема, права на захист, було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, просить скасувати оскаржувану ним постанову.

Ухвалою суду від 22.01.2026 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.02.2026 року від Головного управління національної поліції в Кіровоградській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають, що даний позов не підлягає задоволенню у зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю Так, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважають, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 2 статті 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

Так, 13.01.2026 поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смоляніновим Д.С. винесено постанову серії ЕНА № 6505515, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 510 грн. Відповідно до вказаної постанови, 13.01.2026 о 15.26 позивач керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Соборному, 95, в м. Олександрія, Кіровоградської області, не подав сигнал світловим покажчиком відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.п. 9.2.б ПДР України порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом. І таким чином, позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі розділу 9 «Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху України: п. 9.1. Попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; п. 9.2. Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

З вищевикладеного вбачається, що винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області в повному обсязі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 13.01.2026 року поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смоляніновим Д.С. стосовно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6505515.

Відповідно до вказаної постанови, 13.01.2026 року о 15год 26хв в м.Олександрія по проспекту Соборний, біля будинку №95, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, днз. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.9.2б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Порушення водієм п.9.2б ПДР України містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідачем, на підтвердження вини позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відеозапис фіксації даного правопорушення не надано. Хоча в оскаржуваній постанові зазначено про те, що під час її складання велась фіксація на нагрудну боді-камеру S7N.

Отже, будь-яких доказів того, що позивач порушив вимоги п.9.2.б Правил дорожнього руху, та які б спростовували твердження позивача, що він ці правила не порушував, представником відповідача не надано. Таким чином, покладений на нього обов`язок щодо доказування суду правомірності дій інспектора поліції, не виконав і не спростував доводи позивача.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За даних обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч.2 ст.122 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що в ході розгляду справи не встановлено в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, отже зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Документально підтверджені витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 665,60 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.5,10,77,139,205,242-246,268,286 КАС України

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6505515 від 13.01.2026 року, складену поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смоляніновим Дмитром Сергійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн, скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Кіровоградській області, адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Чміленка,41, .

Суддя Я.М.Подоляк