Справа № 200/1355/26
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

10 березня 2026 року Справа №200/1355/26

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення адміністративного позову, що подана в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

25.02.2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулися до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.08.2025 року № 32464/03-16/153 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку із скасуванням рішення від 21.08.2025 року №32464/03-16/153 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій»:

припинити утримання з пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що виплачується позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , КФОПП: НОМЕР_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

повернути (виплатити) позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , КФОПП: НОМЕР_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суми, фактично утримані з пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі рішення від 21.08.2025 року №32464/03-16/153, за період з дати першого утримання по дату припинення утримань.

09.03.2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого представника (адвоката) подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій просили суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинити дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.08.2025 року № 32464/03-16/153 «Про утримання надміру виплачених сум пенсії»;

- заборонити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснювати утримання з пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі зазначеного рішення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Заяву обґрунтовували тим, що оскарженим рішенням передбачено щомісячне утримання 20 % з пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яка виплачується малолітній дитині - ОСОБА_2 .

Оскаржуване рішення має триваючий характер, що призводить до постійного зменшення коштів, призначених для забезпечення потреб малолітньої дитини. Кожне наступне утримання створює нову майнову шкоду правам дитини, погіршує її матеріальне становище, формує ризик, що до моменту вирішення справи по суті значна частина пенсійних виплат буде утримана.

Невжиття заходів забезпечення позову призведе до ситуації, за якої, навіть у разі задоволення позову, відновлення порушених прав потребуватиме додаткових процесуальних дій; виконання рішення суду буде істотно ускладнено.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 4 ст. 150 вказаного Кодексу визначено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 вказаного Кодексу позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 вказаного Кодексу).

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.08.2025 року № 32464/03-16/153 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій» за справою № ОСОБА_1 , яка одержує пенсію в разі втрати годувальника на малолітню доньку ОСОБА_2 , вирішено: здійснити з пенсії ОСОБА_1 стягнення в розмірі 20 % пенсії щомісячно до повного погашення переплати.

Зазначене рішення мотивовано тим, за період 01.09.2024 року по 31.08.2025 року утворилася переплата пенсії в розмірі 55 176,66 грн., яка підлягає поверненню до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Причина виникнення переплати: приховування одержувачем зміни кількості утриманців.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом відповідача від 18.09.2025 року № 0500-0203-8/94887, до якого додано оскаржене рішення.

Листом від 23.12.2025 року № 0500-0203-8/151637 на звернення адвоката позивача роз`яснено, що з вересня 2024 року ОСОБА_1 на підставі заяви та документів від 17.02.2025 року, які надійшли від Головного управління Національної поліції в Донецькій області, призначена пенсія в разі втрати годувальника на доньку ОСОБА_2 , розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В серпні 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого батька ОСОБА_5 , розмір якої обчислено відповідно до цього ж Закону. Оскільки кількість непрацездатних членів сім`ї, які мають право на пенсію, збільшилася до трьох, по пенсійній справі ОСОБА_1 утворилася переплата за період з 01.09.2024 року по 31.08.2025 року. На підставі рішення від 21.08.2025 року №32464/03-16/153, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, переплата пенсії утримується в розмірі 20% пенсії, починаючи з 01.10.2025 року.

Правомірність зазначеного рішення органу Пенсійного фонду України (від 21.08.2025 року № 32464/03-16/153 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій») є предметом оскарження в даній справі.

Як пояснила позивач ОСОБА_1 , на підставі зазначеного рішення з пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яка, фактично, належить дитині її малолітній донці, щомісячно проводиться утримання сум пенсії.

Із судових рішень, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та набрали законної сили, у адміністративних справах що стосуються пенсій, де відповідачами є органи Пенсійного фонду України, вбачається, що органи Пенсійного фонду України переважно не виконують (виконують з тривалим затриманням) судові рішення про зобов`язання виплатити суму пенсії, нараховану після перерахунку пенсії, що проведений на виконання судового рішення, посилаючись на нестачу коштів, відсутність бюджетного фінансування, необхідність дотримання черговості.

Проте законодавчо встановлені процесуальні механізми, спрямовані на виконання судових рішень.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим є підставою, зокрема для зміни способу або порядку виконання судового рішення.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Виконання таких судових рішень (про стягнення коштів з державного органу) відбувається органами Казначейства і не має складнощів, як помилково вважали позивачі.

Крім того, спосіб вирішення позовних вимог належить до адміністративного розсуду адміністративного суду, який застосовується судом з урахуванням вимог процесуального законодавства виходячи з конкретних обставин справи. Позовні вимоги про зобов`язання органу Пенсійного фонду України повернути (виплатити) утримані суми пенсії, в разі встановлення порушення прав позивача (позивачів), можуть бути вирішені судом в іншій спосіб, ніж зазначений в позовних вимогах, який гарантував би повне відновлення порушених прав особи (осіб) та унеможливив би подальше звернення до суду з позовом, - наприклад, шляхом стягнення суми пенсії. (Такий спосіб відповідає процесуальним вимогам щодо даної категорії справ та спрямований на швидке виконання судового рішення.)

За таких обставин суд не вбачає наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, на які посилалися позивачі, для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на наведене подана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, що подана в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2026 року.

Суддя Т.В. Логойда