Справа № 260/84/26
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2026 рокум. Ужгород№ 260/84/26

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Карпатського університету імені Августина Волошина (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Юрія Гойди, буд. 4, ) до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО) (01001, м. Київ, Майдан Незалежності, буд. 2, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Карпатський університет імені Августина Волошина звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО), що полягає у невиконанні обов`язку внести та підтримувати в актуальному стані у Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДЕБО) відомості про визнану в Україні міжнародну акредитацію освітніх програм Карпатського університету імені Августина Волошина» (), підтверджену сертифікатами Centre for Quality Assessment in Higher Education (SKVC, Литва) № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № D1-159, а також визнати неправомірною позицію НАЗЯВО, викладену в листі № 1655 від 13.06.2025 p., отриманого Університетом 22.07.2025 р за вхідним № 22-3/07-25 щодо «невизнання» сертифікатів іноземних агентств та/або «відсутності повноважень щодо продовження строку дії», як таку, що суперечить Конституції України, Закону України «Про вищу освіту», Положенню про акредитацію освітніх програм та міжнародним зобов`язанням України; при цьому констатувати обов`язок забезпечити безперервність дії такого визнання на період воєнного стану та протягом одного року після його припинення або скасування, тобто до 1 липня року, наступного за роком припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

2. Зобов`язати НАЗЯВО негайно, але не пізніше трьох (3) робочих днів з дня набрання законної сили цим судовим рішенням внести та/або поновити і надалі підтримувати актуальними у ЄДЕБО відомості про сертифікати SKVC № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № Dl-159 щодо освітніх програм Карпатського університету імені Августина Волошина (), забезпечивши безперервність дії визнання до 01 липня року, наступного за роком припинення або скасування воєнного стану в Україні, із прийняттям необхідних індивідуальних актів та вчиненням відповідних технічних дій.

3. Зобов`язати НАЗЯВО виконати преюдиційні судові акти у справі № 260/799/22 шляхом фактичного і повного внесення/підтримання відомостей у ЄДЕБО щодо зазначених сертифікатів SKVC і утримання від будь-яких дій/бездіяльності, що перешкоджають реалізації прав Карпатського університету імені Августина Волошина та його здобувачів освіти.

4. Допустити негайне виконання судового рішення в частині пункту 2 цих позовних вимог, встановивши строк виконання не пізніше трьох (3) робочих днів з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, з огляду на істотне перевищення 45-денного строку, передбаченого підзаконними актами для внесення/оновлення відомостей у ЄДЕБО, та реальну загрозу порушення прав і законних інтересів Карпатського університету імені Августина Волошина і його здобувачів освіти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приватний заклад вищої освіти «Карпатський університет імені Августина Волошина» успішно пройшов акредитацію ряду освітніх програм та здобув відповідні Сертифікати про акредитацію освітніх програм в Центрі оцінювання якості у вищій освіті Республіки Литва. Листом НАЗЯВО № 1026 від 20.05.2024 підтверджено внесення до ЄДЕБО інформації щодо зазначених освітніх програм із кінцевою датою 01.07.2025 (ID у ЄДЕБО: 35991; 35997; 47631; 47629). 30 квітня 2025 року позивач звернувся до відповідача щодо продовження строків дії акредитацій на період воєнного стану відповідно до постанови КМУ №295 від 16.03.2022, однак відповідач повідомив про відсутність повноважень щодо продовження строку дії сертифікатів, виданих іноземними акредитаційними агентствами, фактично відмовившись забезпечити безперервність визнання міжнародної акредитації у ЄДЕБО. Позивач вказує, що судовим рішенням у справі №260/799/22 встановлено, що акредитація визнаним іноземним агентством прирівнюється до акредитації НАЗЯВО, а поняття «акредитація» за суттю включає оцінювання; голосування колегіального органу НАЗЯВО в такому випадку не вимагається. На переконання позивача, бездіяльність відповідача ставить під сумнів безперервність правового статусу акредитованих освітніх програм, створює ризики для прав здобувачів освіти (визнання дипломів, мобільність, академічні й професійні права) та завдає репутаційної шкоди позивачу та шкодить імплементації зобов`язань України ЄПВО/ESG. За наведених обставин, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що посилання позивача на Постанову № 295 є необґрунтованим, оскільки зазначена постанова регулює питання продовження строків дії сертифікатів акредитації, виданих у межах національної системи забезпечення якості, та не містить норм, які б поширювали її дію на іноземні сертифікати та покладали на відповідача обов`язок самостійно визначати новий строк дії рішень іноземних агентств. Розширювальне тлумачення цієї норми суперечить принципу правової визначеності та статті 19 Конституції України. Зауважує, що жодною нормою законодавства не передбачено повноважень відповідача продовжувати строк дії сертифікатів, виданих іноземними агентствами, не покладено на відповідача обов`язку забезпечувати «безперервність» дії таких сертифікатів поза межами строків, визначених відповідними іноземними органами. Отже, відсутній склад протиправної бездіяльності, оскільки відповідач не може бути зобов`язаний до вчинення дій, на які він не наділений повноваженнями законом. Таким чином, повноваження відповідача у зазначених правовідносинах мають виключно реєстраційний (інформаційний) характер та зводяться до внесення до ЄДЕБО відомостей про рішення, ухвалені іноземним акредитаційним агентством.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що продовження строку дії сертифікатів акредитації в умовах воєнного стану відбувається не внаслідок дискреційного рішення НАЗЯВО, а безпосередньо в силу закону. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 16.03.2022 прямо встановлено, що строк дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм, які були чинними станом на 24 лютого 2022 року, продовжується автоматично - до 1 липня року, наступного за роком припинення або скасування воєнного стану в Україні. Таким чином, якщо строк дії сертифікатів продовжено нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України, НАЗЯВО зобов`язане відобразити цей продовжений строк у ЄДЕБО.

Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначив, що Національне агентство наділене повноваженнями виключно щодо внесення інформації до ЄДЕБО про визнані в Україні сертифікати про акредитацію освітніх програм, що видані іноземними агентствами. Таким чином, вчиняти будь-які інші юридичні дії, в тому числі внесення інформації про продовження дії іноземних сертифікатів, Національне агентство не має жодних підстав.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Приватний заклад вищої освіти «Карпатський університет імені Августина Волошина» пройшов акредитацію ряду освітніх програм та здобув відповідні Сертифікати про акредитацію освітніх програм в Центрі оцінювання якості у вищій освіті Республіки Литва (Centre for Quality Assessment in Higher Education (Lithuania)), Сертифікати якого визнаються в Україні, а саме: освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-182 від 22.06.2020 року (оновлений у 2021 році) з терміном дії до 31.07.2023 p.; освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія другого (магістерського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-183 від 22.06.2020 року (оновлений у 2021 році) з терміном дії до 31.07.2023 pоку; освітньої програми «Фінансовий менеджмент та банківська справа» за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування першого (бакалаврського) ступеня вищої освіти, Сертифікат № D1-143 від 10.08.2021 року з терміном дії до 31.07.2024 pоку; освітньої програми «Правознавство та правозахисна діяльність» за спеціальністю 081 Право першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D1-159 від 10.09.2021 року з терміном дії до 30.09.2024 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі № 260/799/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022, визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, оформлене протоколом № 18 (2) від 9 грудня 2021 pоку, про відмову у внесенні інформації про сертифікати про акредитацію освітніх програм Приватного закладу вищої освіти «Карпатський університет імені Августина Волошина» виданих визнаним в Україні іноземним акредитаційним агентством Центром оцінювання якості у вищій освіті Республіки Литва (Centre for Quality Assessment in Higher Education (Lithuania)), а саме, щодо: освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-182 від 22 червня 2020 року (оновлений у 2021 році) з терміном дії до 31 липня 2023 pоку; освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія другого (магістерського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-183 від 22 червня 2020 року (оновлений у 2021 р.) з терміном дії до 31 липня 2023 pоку; освітньої програми «Фінансовий менеджмент та банківська справа» за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування першого (бакалаврського) ступеня вищої освіти, Сертифікат № D1- 143 від 10 серпня 2021 року з терміном дії до 31 липня 2024 pоку; освітньої програми «Правознавство та правозахисна діяльність» за спеціальністю 081 Право першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D1-159 від 10 вересня 2021 року з терміном дії до 30 вересня 2024 року; зобов`язано Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти у встановленому порядку внести інформацію про сертифікати про акредитацію освітніх програм Приватного закладу вищої освіти «Карпатський університетом імені Августина Волошина» виданих визнаним в Україні іноземним акредитаційним агентством Центром оцінювання якості у вищій освіті Республіки Литва (Centre for Quality Assessment in Higher Education (Lithuania)), а саме, щодо: освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-182 від 22 червня 2020 року (оновлений у 2021 році) з терміном дії до 31 липня 2023 pоку; освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія другого (магістерського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-183 від 22 червня 2020 року (оновлений у 2021 р.) з терміном дії до 31 липня 2023 pоку; освітньої програми «Фінансовий менеджмент та банківська справа» за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування першого (бакалаврського) ступеня вищої освіти, Сертифікат № D1- 143 від 10 серпня 2021 року з терміном дії до 31 липня 2024 pоку; освітньої програми «Правознавство та правозахисна діяльність» за спеціальністю 081 Право першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D1- 159 від 10 вересня 2021 року з терміном дії до 30 вересня 2024 року.

Сторонами не заперечується, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем було внесено інформацію про акредитацію чотирьох освітніх програм Карпатського університету імені Августина Волошина і присвоєно їм відповідні ID у Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДЕБО) 35991, 35997, 47631, 47629.

30 квітня 2025 року позивач звернувся до відповідача з листом №130/04-25 про продовження терміну дії чинних сертифікатів про акредитацію станом на 24 лютого 2022 року до 01 липня року, наступного за роком припинення воєнного стану в Україні, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №295 від 16 березня 2022 року «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану».

Листом №1655 від 13 червня 2025 року відповідач повідомив позивача, що у Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти відсутні повноваження щодо продовження строку дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм, виданих іноземними акредитованими агентствами, оскільки пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2022 № 295 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану» стосується виключно сертифікатів про акредитацію освітніх програм виданих в Україні.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 3 Закону України від 05 вересня 2017 року № 2145-VIII «Про освіту» (далі Закон №2145) кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

Згідно ст. 44 Закону №2145 акредитація освітньої програми - це оцінювання освітньої програми на предмет її відповідності стандарту освіти, а також спроможності закладу освіти забезпечити досягнення здобувачами освіти передбачених в освітній програмі результатів навчання. Акредитація освітньої програми є добровільною і проводиться за ініціативою закладу освіти. Освітня програма відповідного рівня освіти акредитується органом із забезпечення якості освіти, визначеним спеціальним законом, та/або акредитованими громадськими фаховими об`єднаннями чи іншими акредитованими юридичними особами, що здійснюють незалежне оцінювання якості освіти та освітньої діяльності закладів освіти.

Статус Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти визначено Законом України від 01.07.2014 року №1556-VII «Про вищу освіту» (далі Закон №1556-VІІ). Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом з питань реалізації державної політики у сфері забезпечення якості вищої освіти, здійснює свої повноваження відповідно до Закону України «Про освіту», Закону України «Про вищу освіту», Статуту Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 15.04.2015 року №244.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.12 Закону №1556-VІІ управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється, зокрема, Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти. Коло повноважень Національного агентства визначено статтею 18 цього Закону, згідно з частиною першою якої Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти: 1) розробляє положення про акредитацію освітніх програм, положення про інституційну акредитацію закладів вищої освіти, положення про акредитацію незалежних установ оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, положення про Апеляційну палату, а також зміни до них і подає їх для затвердження до центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки; 2) аналізує якість освітньої діяльності закладів вищої освіти; 3) проводить інституційну акредитацію; 5) здійснює постакредитаційний моніторинг; 6) проводить акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти; 6-1) вносить інформацію до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про сертифікати (офіційні рішення) про акредитацію освітніх програм, видані іноземними акредитаційними агентствами чи агентствами забезпечення якості вищої освіти, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; 7) формує критерії оцінки якості освітньої діяльності, у тому числі наукових здобутків, закладів вищої освіти України, за якими можуть визначатися рейтинги закладів вищої освіти України; 8) розробляє порядок присудження ступеня доктора філософії та припинення дії рішення разової спеціалізованої вченої ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії та подає його на схвалення до центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки; 10) акредитує незалежні установи оцінювання та забезпечення якості вищої освіти, веде їх реєстр; 11) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Частиною 7 ст. 25 Закону №1556-VІІ визначено, що сертифікат підтверджує відповідність освітньої програми закладу вищої освіти за відповідною спеціальністю та рівнем вищої освіти стандарту вищої освіти і дає право на видачу диплома державного зразка за цією спеціальністю.

Згідно з ч. 9 ст. 25 Закону №1556-VІІ в Україні визнаються сертифікати (офіційні рішення) про акредитацію освітніх програм, видані іноземними акредитаційними агентствами чи агентствами забезпечення якості вищої освіти, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відомості про акредитацію освітньої програми вносяться Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти до Єдиної державної електронної бази з питань освіти у порядку, визначеному положенням про акредитацію освітніх програм, протягом 45 днів з дня подання відповідного сертифіката (офіційного рішення) про акредитацію освітньої програми та доданого до нього рішення (витягу з рішення) відповідного іноземного акредитаційного агентства чи агентства забезпечення якості вищої освіти про акредитацію цієї освітньої програми.

Акредитація освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, проводиться відповідно до вимог Положення про акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, затверджене наказом Міністерства освіти і науки України від 15.05.2024 року за № 686 (далі Положення про акредитацію).

Так, згідно розділу V Положення про акредитацію в Україні визнаються сертифікати (офіційні рішення) про акредитацію освітніх програм, видані іноземними акредитаційними агентствами чи агентствами забезпечення якості вищої освіти, перелік яких наведено у Переліку іноземних акредитаційних агентств та агентств із забезпечення якості вищої освіти, які видають сертифікати про акредитацію освітніх програм, що визнаються в Україні, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року № 554-р.

У разі акредитації освітньої програми іноземним акредитаційним агентством, інформація про яке є у Переліку іноземних акредитаційних агентств та агентств із забезпечення якості вищої освіти, які видають сертифікати про акредитацію освітніх програм, що визнаються в Україні, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року № 554-р (далі - визнаним іноземним акредитаційним агентством), інформація про акредитацію такої програми вноситься до ЄДЕБО Національним агентством за зверненням закладу вищої освіти протягом 45 днів з дня подання відповідного сертифіката (офіційного рішення) про акредитацію освітньої програми та доданого до нього рішення (витягу з рішення) відповідного іноземного акредитаційного агентства чи агентства забезпечення якості вищої освіти про акредитацію цієї освітньої програми.

Для внесення до ЄДЕБО інформації про акредитацію освітньої програми визнаним іноземним акредитаційним агентством заклад вищої освіти подає до Національного агентства такі документи: заяву, в якій вказано найменування іноземного акредитаційного агентства, яке видало сертифікат (офіційне рішення) про акредитацію освітньої програми, назву відповідної освітньої програми, її номер (ID) в ЄДЕБО, код та найменування спеціальності (предметної спеціальності, спеціалізації), у межах якої акредитована освітня програма, ліцензію на провадження освітньої діяльності закладу вищої освіти на певному рівні вищої освіти, ліцензію на здійснення освітньої діяльності за освітніми програмами, що передбачають присвоєння професійної кваліфікації з професій, для яких запроваджено додаткове регулювання (у разі, якщо це передбачено чинним законодавством); копію сертифіката (офіційного рішення) про акредитацію освітньої програми та висновку (звіту, іншого документа з деталізованими результатами акредитації освітньої програми) іноземного акредитаційного агентства; переклад документів, визначених абзацом третім цього пункту, українською мовою.

Інформація про акредитацію освітньої програми визнаним іноземним акредитаційним агентством до ЄДЕБО не вноситься у випадках: невідповідності документів вимогам пункту 3 цього розділу; відсутності акредитаційного агентства, яке видало сертифікат про акредитацію, у переліку визнаних іноземних акредитаційних агентств; неможливості однозначно за даними ЄДЕБО ідентифікувати освітню програму, про акредитацію якої видано сертифікат; подання закладом вищої освіти недостовірних документів.

З метою перевірки поданих документів Національне агентство може звертатися до акредитаційного агентства, що видало сертифікат, інших юридичних і фізичних осіб та отримувати від них інформацію, необхідну для проведення такої перевірки.

Робота щодо внесення до ЄДЕБО інформації про акредитацію освітньої програми визнаним іноземним акредитаційним агентством здійснюється Національним агентством на безоплатній основі.

Міністерством освіти і науки України наказом від 08.06.2018 року № 620 затверджено Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти (далі - Положення №620).

Відповідно до вказаного Положення, воно розроблене відповідно до статті 74 Закону України «Про освіту» (далі - Закон) з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

Власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

ЄДЕБО функціонує з метою забезпечення: 1) електронного ліцензування освітньої діяльності (оформлення, подання документів до органу ліцензування та отримання відповідного рішення у електронному вигляді), органом ліцензування яких є розпорядник ЄДЕБО, відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності, затверджених у встановленому законодавством порядку; 2) акредитації освітніх програм, спеціальностей, напрямів підготовки у встановленому законодавством порядку; 3) супроводження прийому на навчання до закладів освіти у порядку, встановленому законодавством, у тому числі: можливості подання вступниками заяв про допуск до участі в конкурсному відборі до закладів освіти в електронній формі через Інтернет (електронний вступ); формування рейтингових списків вступників та списків вступників, рекомендованих до зарахування до закладів освіти; забезпечення адресного розміщення державного та регіонального замовлення; 4) інформування громадськості про перебіг вступних кампаній до закладів освіти через веб-сайт ЄДЕБО та відкриті інформаційні системи; 5) формування, реєстрації та обліку інформації для видачі суб`єктами освітньої діяльності документів у сферах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти (документів про освіту та наукові ступені і вчені звання, студентських (учнівських) квитків державного зразка, а також для видачі суб`єктам освітньої діяльності ліцензій на провадження освітньої діяльності, сертифікатів про акредитацію освітніх програм, спеціальностей, напрямів підготовки, свідоцтв про атестацію суб`єктів освітньої діяльності у встановленому законодавством порядку; 6) перевірки достовірності документів про освіту (наукові ступені і вчені звання), студентських (учнівських) квитків державного зразка, факту навчання для здобуття професійної (професійно-технічної) освіти за освітньо-кваліфікаційними рівнями «кваліфікований робітник» та «молодший спеціаліст» (починаючи з 2014 року), фахової передвищої освіти, а також вищої освіти (починаючи з 2012 року), сертифікатів, виданих педагогічним працівникам, які успішно пройшли сертифікацію;

З вищенаведеного вбачається, що внесення інформації до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про акредитацію освітніх програм, видані іноземними акредитаційними агентствами чи агентствами забезпечення якості вищої освіти віднесено до повноважень безпосередньо Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

Як встановлено судом позивач звернувся до відповідача з листом про продовження терміну дії чинних сертифікатів про акредитацію станом на 24 лютого 2022 року до 01 липня року, наступного за роком припинення воєнного стану в Україні, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №295 від 16 березня 2022 року «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану», однак відповідачем відмовлено у вчиненні таких дій, оскільки у Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти відсутні повноваження щодо продовження строку дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм, виданих іноземними акредитованими агентствами.

Так, відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 16.03.2022 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 295) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що строк дії сертифікатів закладів вищої освіти (наукових установ) про акредитацію спеціальностей і напрямів підготовки та сертифікатів про акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, що були чинними на 24 лютого 2022 р., продовжується до 1 липня року, наступного за роком припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Згідно позиції відповідача, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2022 № 295 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану» стосується виключно сертифікатів про акредитацію освітніх програм виданих в Україні.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, адже зі змісту пункту 1 Постанови № 295 вбачається, що така стосується сертифікатів закладів вищої освіти (наукових установ) про акредитацію спеціальностей і напрямів підготовки та сертифікатів про акредитацію освітніх програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти, що були чинними на 24 лютого 2022 р., та не містить застережень у випадку видачі таких сертифікатів іноземними агентствами.

Суд враховує, що позивач пройшов акредитацію ряду освітніх програм та здобув відповідні Сертифікати про акредитацію освітніх програм в Центрі оцінювання якості у вищій освіті Республіки Литва (Centre for Quality Assessment in Higher Education (Lithuania)), Сертифікати якого визнаються в Україні, а саме: освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-182 від 22.06.2020 року (оновлений у 2021 році) з терміном дії до 31.07.2023 p.; освітньої програми «Психологія» за спеціальністю 053 Психологія другого (магістерського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D-183 від 22.06.2020 року (оновлений у 2021 році) з терміном дії до 31.07.2023 pоку; освітньої програми «Фінансовий менеджмент та банківська справа» за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування першого (бакалаврського) ступеня вищої освіти, Сертифікат № D1-143 від 10.08.2021 року з терміном дії до 31.07.2024 pоку; освітньої програми «Правознавство та правозахисна діяльність» за спеціальністю 081 Право першого (бакалаврського) ступеню вищої освіти, Сертифікат № D1-159 від 10.09.2021 року з терміном дії до 30.09.2024 року.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі № 260/799/22 відповідачем було внесено інформацію про акредитацію чотирьох освітніх програм Карпатського університету імені Августина Волошина і присвоєно їм відповідні ID у Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДЕБО) 35991, 35997, 47631, 47629.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що вищевказані Сертифікати про акредитацію освітніх програм були чинними станом на 24 лютого 2022 року, а тому в даному випадку позивач мав правомірні очікування щодо продовження строку дії сертифікатів згідно вимог пункту 1 Постанови №295.

Щодо викладених у відзиві на позовну заяву доводів, що відповідач не має повноважень щодо продовження строку дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм, виданих іноземними агентствами, то суд вказує, що зі змісту пункту 1 Постанови № 295 вбачається, що строк дії сертифікатів закладів вищої освіти (наукових установ) про акредитацію спеціальностей і напрямів підготовки та сертифікатів про акредитацію освітніх програм продовжується до 1 липня року, наступного за роком припинення або скасування воєнного стану в Україні, тобто такий строк продовжується автоматично в силу вимог нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України. Тобто продовження строку дії сертифікатів акредитації в умовах воєнного стану відбувається не внаслідок прийняття відповідачем рішення, а в силу імперативних норм закону.

Суд погоджується з твердженням позивача, що продовження строку дії сертифікатів не потребує прийняття будь-якого окремого рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти. При цьому обов`язком відповідача є виключно внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо продовження строку дії сертифікатів і такий обов`язок відповідачем не виконано.

Варто також відмітити той факт, що відповідачем вже вносилась інформація до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про продовження дії спірних сертифікатів (ID: 35991, 35997, 47631, 47629) зі встановленим кінцевим строком дії 01 липня 2025 року, що підтверджується листом №1026 від 20.05.2024, і тоді у відповідача були відсутні сумніви щодо можливості продовження ним строку дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм, виданих іноземними агентствами.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у запереченнях до позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у внесенні до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про продовження строку дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм Centre for Quality Assessment in Higher Education (SKVC, Литва) № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № D1-159, відповідно до вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 16.03.2022 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану» та зобов`язати відповідача внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про продовження строку дії сертифікатів Карпатського університету імені Августина Волошина про акредитацію освітніх програм Centre for Quality Assessment in Higher Education (SKVC, Литва) № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № D1-159, відповідно до вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 16.03.2022 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану».

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача надалі підтримувати актуальними у ЄДЕБО відомості про сертифікати SKVC № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № Dl-159 щодо освітніх програм Карпатського університету імені Августина Волошина, забезпечивши безперервність дії визнання до 01 липня року, наступного за роком припинення або скасування воєнного стану в Україні, із прийняттям необхідних індивідуальних актів та вчиненням відповідних технічних дій, а також вимога про зобов`язання утримання відповідача від будь-яких дій/бездіяльності, що перешкоджають реалізації прав Карпатського університету імені Августина Волошина та його здобувачів освіти, то суд вказує, що позбавлений можливості під час ухвалення судового рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому. З огляду на наведене, враховуючи, що судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог у згаданій частині.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати преюдиційні судові акти у справі № 260/799/22 шляхом фактичного і повного внесення/підтримання відомостей у ЄДЕБО щодо зазначених сертифікатів SKVC, суд зазначає, що згідно ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо, і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення чи неналежного виконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України.

З урахуванням наведеного, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

За змістом статті 160 частини 5 пункту 4 КАС України право викладати обставини, якими обґрунтовуються вимоги, надано саме позивачу і позивач в даному питанні користується певною свободою. Суд лише має оцінити переконливість викладених доводів на предмет їх достатності для задоволення позову і не може перебирати на себе права позивача у цих питаннях.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем в цій частині обрано невірний спосіб захисту своїх прав, а тому позовні вимоги у згаданій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині пункту 2 позовних вимог, встановивши строк виконання не пізніше трьох (3) робочих днів з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, з огляду на істотне перевищення 45-денного строку, передбаченого підзаконними актами для внесення/оновлення відомостей у ЄДЕБО, та реальну загрозу порушення прав і законних інтересів Карпатського університету імені Августина Волошина і його здобувачів освіти.

Вирішуючи питання щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його ухвалення, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів особи позивача.

Перелік рішень судів, які виконуються негайно передбачено статтею 371 КАС України.

Так, частинами 1-2 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, статтями 289-6, 289-7, 289-8, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

З аналізу ч. 1-2 ст. 371 КАС України вбачається, що рішення у даній справі не належить до рішень судів, які виконуються негайно.

Враховуючи вказані мотиви, суд дійшов висновку, що ухвалене у цій справі рішення суду не підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином правомірність свої дій, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Карпатського університету імені Августина Волошина (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Юрія Гойди, буд. 4, ) до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО) (01001, м. Київ, Майдан Незалежності, буд. 2, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО) щодо відмови Карпатському університету імені Августина Волошина у внесенні до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про продовження строку дії сертифікатів про акредитацію освітніх програм Centre for Quality Assessment in Higher Education (SKVC, Литва) № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № D1-159, відповідно до вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 16.03.2022 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану».

Зобов`язати Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО) внести до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про продовження строку дії сертифікатів Карпатського університету імені Августина Волошина про акредитацію освітніх програм Centre for Quality Assessment in Higher Education (SKVC, Литва) № Dl-182, № Dl-183, № Dl-143, № D1-159, відповідно до вимог пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 295 від 16.03.2022 «Про особливості акредитації освітніх програм, за якими здійснюють підготовку здобувачі вищої освіти, в умовах воєнного стану».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Карпатського університету імені Августина Волошина (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Юрія Гойди, буд. 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (НАЗЯВО) (01001, м. Київ, Майдан Незалежності, буд. 2, ) судові витрати у сумі 3328, 00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМ.М. Луцович