Справа № 240/2819/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Житомир справа №240/2819/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та до військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1) та до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх.№12934/24 від 01.03.2024), просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого йому нарахована одноразова грошова допомога при звільненні, грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону відомість доплатити йому грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168;

- зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_1 відомості доплатити йому грошову компенсацію за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошову допомогу при звільненні, грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при визначенні розміру виплаченої йому грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік відповідачі протиправно не врахували до складу грошового забезпечення, з якого обчислювались розміри цих виплат, сум виплаченої йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Внаслідок цього, він отримав вказані виплати у розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/2819/24 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Військова частина НОМЕР_1 та Військово-медичного клінічного центру Південного регіону подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких заперечували проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідачі зазначили, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, не носить постійний характер, вона є тимчасовою виплатою лише на період дії воєнного стану та залежить від певних умов. Згідно правових норм Порядку №260 додаткова винагорода та індексація не включаються до складу грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористану відпустку та грошової допомоги для оздоровлення. У зв`язку із цим відповідачі просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог.

Крім того, у відзивах відповідачами було зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині не включення індексації та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, до складу грошового забезпечення, з якого йому були нараховані та виплачені одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористану відпустку розглядались Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/2716/23.

За наслідками перевірки вказаних обставин, суд встановив, що правовідносини щодо наявності правових підстав для включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 були нараховані та виплачені одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористану відпустку розглядались Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/2716/23. За наслідками такого розгляду Одеський окружний адміністративний суд прийняв рішення від 12.04.2023 у справі №420/2716/23, залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2023, яким ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині, яка стосувалась включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, до складу грошового забезпечення, з якого йому були нараховані та виплачені одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористану відпустку.

У зв`язку із цим, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 закрито провадження в адміністративній справі №240/2819/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, яка стосується включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислена одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористану відпустку.

Відтак, після прийняття вказаної ухвали. предметом судового розгляду у справі №240/2819/24 є наявність правових підстав для включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислена грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться на фінансовому забезпеченні Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

На підставі наказу командувача Медичних сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.08.2022 №109 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у відставку відповідно до підпункту "б" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2022 №205 він був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 21 вересня 2022 року.

Згідно наявною у матеріалах справи довідкою, за час проходження військової служби, а саме в березні 2022 року, а також щомісячно протягом травня 2022 року - вересня 2022 ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Матеріалами справи підтверджується, що в 2022 році ОСОБА_1 була виплачена грошова допомога для оздоровлення в розмірі 19344,60 гривень. Однак, до складу грошового забезпечення, з якого визначався розмір цієї допомоги, не були включені суми отриманої ним додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Стаття 10-1 цього Закону передбачає право військовослужбовців на відпустки та порядок їх надання та відкликання з них.

За змістом частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 15 Закону №2011-XII передбачено, що військовослужбовцям виплачуються, зокрема, грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

У спірний період механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначались Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 розділу ХХІІІ "Виплата грошової допомоги для оздоровлення" Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Спірним питанням у даній справі є склад грошового забезпечення військовослужбовців, який повинен враховуватись при обрахунку розміру грошової допомоги для оздоровлення, а саме наявність правових підстав для врахування до складу такого грошового забезпечення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) було встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

За своєю правовою природою, щомісячна додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану.

Однак, за правилами пункту 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення, не включаються винагороди, незалежно від їхнього виду (щомісячні чи одноразові).

Суд зазначає, що делегуючи у статті 9 Закону №2011-XII Кабінету Міністрів України право визначати розміри грошового забезпечення, а Міністру оборони України установлювати порядок його виплати, законодавець установив певну ієрархію щодо визначення переліку складових грошового забезпечення, що враховуються при обчисленні окремих видів одноразових виплат для військовослужбовців.

Відтак, саме положення Порядку №260 унормовували приписи Закону №2011-ХІІ, установивши пряму норму щодо виключення винагороди із категорії складових грошового забезпечення, з суми яких обчислюється розмір грошової допомоги для оздоровлення, і саме вказані положення слід застосовувати при вирішенні спірних правовідносин.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2024 року у справі №240/26703/23. Такі висновки в подальшому послідовно підтримано Верховним Судом у низці постанов, зокрема від 23 вересня 2024 року у справі № 240/33138/23, від 28 жовтня 2024 року у справі № 240/23483/23, від 07 листопада 2024 року у справах № 240/1597/24 та № 240/28177/23, від 20 грудня 2024 року у справі №240/21650/23, від 16 січня 2025 року у справі №240/31239/23, від 10 квітня 2025 року у справі №240/2078/24.

За такого правового регулювання суд приходить до висновку, що обчислюючи позивачу грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік, без урахування в складі грошового забезпечення, з якого визначався розмір вказаної виплати, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, відповідачі діяли правомірно.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 194, 242-246, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (вул. Пироговська, 2/2, м.Одеса, 65044; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович