Справа № 240/924/24
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/924/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №240/924/24.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 року у справі №240/924/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі №240/924/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 13.09.2023 основної пенсії відповідно до вимог статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, передбаченої статтею 54 Закону №796-ХII, в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів з 13.09.2023.

Позивач подала до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі. На обґрунтування заяви позивач зазначає, що рішення суду не виконується, невірно нараховується пенсія.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало заперечення на зазначену заяву, у яких просить відмовити у її задоволенні за безпідставністю.

В обґрунтування заперечень зазначає, що Позивач з 28.07.1993 перебуває на обліку в Управлінні та з 17.10.2001 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, щодо якої встановлено причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, обчислену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796.

Рішенням суду (дата набрання законної сили - 02.01.2025) зобов`язано Управління провести Позивачу перерахунок та виплату пенсії, передбаченої статтею 54 Закону №796-XII, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів, починаючи з 13.09.2023.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлений з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 2093 гривні. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлений з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 2361 гривню (такий самий розмір встановлено і станом на 01 січня 2025 року відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).

Відповідно до п. 8 розділу «Прикінцеві положення» цього Закону перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2024 року, проводиться з 01 березня 2024 року разом із здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлений з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 2595 гривень.

Таким чином, виходячи із Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», мінімальний розмір пенсії на дату виконання зобов`язання становив 2093,00 грн., а з 01.03.2024 - 2361,00 грн.

Управлінням з 13.09.2023 Позивачу проведено перерахунок пенсії, передбаченої статтею 54 Закону №796-XII, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів.

У результаті перерахунку розмір пенсії Позивача становив з 13.09.2023 - 12 728,82 грн., у тому числі:

12 558,00 грн. - мінімальний розмір пенсії як особі з інвалідністю внаслідок аварії на ЧАЕС ІІІ групи на виконання рішення суду (2093,00 грн. х 6).

З 01.03.2024 розмір пенсії Позивача становив 14 336,82 грн., у тому числі: 14 166,00 грн. - мінімальний розмір пенсії як особі з інвалідністю внаслідок аварії на ЧАЕС ІІІ групи на виконання рішення суду (2361,00 грн. х 6).

З 01.04.2025 виплата пенсії Позивачу здійснюється з урахуванням рішення суду.

Станом на 19.02.2026 розмір пенсії Позивача становить 14 336,82 грн., у тому числі 14 166,00 грн. За період з 13.09.2023 по 31.05.2025 нараховано доплату пенсії у розмірі 157 936,91 грн.

У цій судовій справі розглядалося лише питання відновлення такого права Позивача в межах спірних правовідносин. Судом не розглядалося питання проведення перерахунку розміру пенсії у майбутньому та не зобов`язано Управління проводити подальший перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням мінімального розміру пенсії.

Таким чином, Управлінням з жовтня 2025 року розпочато виплату за рішеннями суду заборгованості за минулий час в сумі визначеної Пенсійним фондом України пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Сума такої виплати становила 187,35 грн.

Залишок заборгованості за минулий час виплачуватиметься за рішеннями суду виходячи з Порядку № 821.

За жовтень-листопад 2025 року Позивачу було виплачено 562,05 грн., у зв`язку з чим станом на 19.02.2026 року залишок невиплачених коштів складає 157 374,86 грн.

Отже, рішення суду виконано у повному обсязі в межах покладених судом зобов`язань.

Заява розглядається у порядку письмового провадження без виклику сторін в силу положення статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши подану заяву, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/18826/14, зазначено що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі можливо лише під час прийняття рішення у справі.

Разом з тим, положеннями КАС України передбачено, що судовий контроль є диспозитивним правом (а не обов`язком), яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин у справі судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 373 КАС України).

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, що у разі відсутності добровільного виконання судових рішень забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження є завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень; повноваження щодо вчинення дій з приводу примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім виконавцям.

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень, однак може застосовуватись судом коли на час розгляду заяви про встановлення судового контролю заявником надано докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2019 року у справі №826/9960/15.

На виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист, проте матеріалами справи не містять доказів того, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом №1404-VIII.

Суд відмічає, що на час розгляду поданої заяви відсутні підстави вважати, що у разі не застосування такого примусового заходу, як судовий контроль, прийняте рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, враховуючи, що до заяви не подані будь-які докази вжиття державним виконавцем усіх можливих дій, передбачених Законом№1404-VIII.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач володіє інформацією про хід виконання судового рішення, зокрема про здійснений перерахунок та розмір виплат.

З огляду на те, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність обставин умисного невиконання відповідачем рішення суду та необхідність встановлення судового контролю у спосіб, передбачений ст. 382 КАС України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду цій справі.

Керуючись статтями 248, 256, 382 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №240/924/24 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Р.М.Шимонович