Справа № 160/155/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 березня 2026 року Справа 160/155/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/155/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця - січень 2008;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 18.07.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 28.02.2018, з встановленням базового місяця - січень 2008;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008;

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у врахуванні вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та раніше проведених виплат.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25 залишено без задоволення; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25 залишено без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25 набрало законної сили 17.07.2025.

28.08.2025 Дніпропетровським окружним адміністративним судом направлено позивачу виконавчі листи у справі №160/155/25.

10.11.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява від позивача про встановлення судового контролю у справі, оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.11.2025 заяву позивача про встановлення судового контролю задоволено; встановлено судовий контроль у справі №160/155/25; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 надати до суду протягом 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання судового рішення від 02.04.2025 у справі №160/155/25.

На виконання вимог вказаної ухвали, представником Військової частини НОМЕР_2 подано до суду звіт про виконання судового рішення у справі №160/155/25, зі змісту якого вбачається, що після набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25 військовою частиною НОМЕР_2 організовано його виконання, зокрема, проведено правовий аналіз судового рішення та доведено його до фінансових і бухгалтерських служб; здійснено повний помісячний розрахунок сум індексації відповідно до резолютивної частини рішення суду; оформлено бухгалтерські документи щодо нарахування відповідних сум; підготовлено основну заявку на фінансування та супровідні фінансові документи; вжито заходів для казначейського супроводу виплат. Станом на дату подання цього звіту нарахування індексації здійснено у повному обсязі відповідно до судового рішення. Виплата проводиться у межах бюджетного фінансування згідно з установленими процедурами. З урахуванням викладеного, військова частина НОМЕР_2 вжила всіх залежних від неї організаційних і фінансових заходів для виконання судового рішення, що підтверджується доданими розрахунковими та бухгалтерськими документами.

Представником позивача надано до суду клопотання про накладення штрафу на командира Військової частини НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали справи та поданого звіту, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 КАС України).

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Зазначеною нормою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

На підставі частини 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Разом з цим, підставами для застосування відповідних заходів є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Із наданих матеріалів слідує, що позивачеві на виконання рішення суду проведено перерахунок індексації грошового забезпечення у відповідному розмірі.

Втім, виплату вказаних коштів Військовою частиною НОМЕР_2 не здійснено, оскільки відповідач наразі не має відповідних бюджетних асигнувань на повне погашення заборгованості та звертається до відповідних органів із запитами щодо фінансування доплат за рішеннями судів.

З цього приводу суд зазначає, що судове рішення підлягає обов`язковому та безумовному виконанню, і наявність будь-яких поважних чи неповажних причин не може звільнити особу, відповідальну за виконання рішення суду, від такого обов`язку.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав рішення суду в повному обсязі, оскільки нарахована сума доплати фактично не була виплачена.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (частина 11 статті 382-3 КАС України).

За таких обставин, з урахуванням положень частини 1 статті 382-3 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність прийняття звіту відповідача та встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду.

Відповідно до частини 5 статті 382-3 КАС України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними. Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Оскільки долучені до звіту докази свідчать про відсутність необхідних бюджетних асигнувань у Військової частини НОМЕР_2 на виплату заборгованості, відповідачем вчиняються дії, спрямовані на повне виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до командира Військової частини НОМЕР_2 відповідного штрафу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти звіт Військової частини НОМЕР_2 , який надійшов до суду 13.02.2026, про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25.

Встановити Військовій частині НОМЕР_2 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 02.04.2025 у справі №160/155/25 - 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Звільнити командира Військової частини НОМЕР_2 від сплати штрафу на підставі доказів, що підтверджують здійснення дій, які спрямовані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/155/25.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена згідно із частиною 1 статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар