Справа № 404/12693/25
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/114/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року місто Кропивницький

Суддя Фортечного районного суду мі ста Кропивницького Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Інспектора відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області майора поліції Ковальова Олексія Анатолійовича (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, будинок № 34-б), Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Віктора Чміленка, будинок № 41), про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на Якубовського Олександра Івановича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕНА № 5700145 від 11.09.2025 року винесену інспектором відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області майором поліції Ковальовим Олексієм Анатолійовичем.

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12 лютого 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, вказати інші підстави для поновлення строку, з врахуванням роз`яснень викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

На виконання вимог ухвали судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12 лютого 2026 року, позивачем подано заяву (вх. № 8928 від 24.02.2026 року), в якій зазначає, що працівниками поліції під час винесення постанови не було належним чином роз`яснено його процесуальні права, у тому числі право на оскарження постанови та строки такого оскарження; копію постанови належним чином не вручено із роз`ясненням порядку її оскарження; після винесення постанови позивач був фактично обмежений у можливості самостійно реалізувати право на правову допомогу, оскільки був доставлений працівниками поліції до медичного закладу, а згодом до територіального центру комплектування та направлений на проходження військово-лікарської комісії; працівниками поліції не було надано можливості отримати правову допомогу та роз`яснено порядок судового захисту, натомість позивача фактично введено в оману щодо подальшого розгляду справи. Лише після отримання інформації про судовий розгляд іншої постанови та звернення за професійною правничою допомогою позивач дізнався про необхідність окремого судового оскарження вказаної постанови та про встановлені законом строки звернення до суду. Таким чином, пропуск строку звернення до суду відбувся з причин, що не залежали від волі позивача, були об`єктивними та поважними, а тому строк звернення до суду підлягає поновленню з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права на ефективний судовий захист.

Частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинно містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути врахована судом лише у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №826/17879/17.

Разом з тим, суд також зважає на позицію Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Оскаржувана постанова винесена 11 вересня 2025 року, позивач звертається до суду з позовом 26 листопада 2025 року, тобто з пропуском встановленого процесуального строку на звернення з адміністративним позовом. При цьому, в порушення вищевказаних вимог позивачем не додано до позову жодних доказів поважності пропуску процесуального строку на звернення до адміністративного суду з позовом. Обґрунтування, наведені в заяві про поновлення процесуального строку не є поважними в розумінні статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Про вказані недоліки позивачу наголошувалось в ухвалі судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12 лютого 2026 року. Однак, вказана ухвала залишилась позивачем не виконана.

Згідно з частиною третьою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Водночас за приписом пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, до адміністративного позову ОСОБА_1 , застосовуються наслідки пункту 1 частини четвертої, частини п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись частинами третьою, п`ятою статті статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Інспектора відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області майора поліції Ковальова Олексія Анатолійовича (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, будинок № 34-б), Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Віктора Чміленка, будинок № 41), про скасування постанови про адміністративне правопорушення, повернути позивачеві, разом з доданими до нього документами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду..

Повний текст судового рішення складено 12.03.2026 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка