Справа № 640/3014/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 640/3014/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт Лаіонс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва подано позовну заяву (з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 03 березня 2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт Лаіонс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у місті Києві про застосування штрафних санкцій № від 08 вересня 2020 року, № від 08 вересня 2020 року, № від 28 січня 2021 року та № від 28 січня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту перевірки щодо порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ є помилковими, оскільки позивачем оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 №12830495, однак станом на момент проведення перевірки та складання акта за результатом її проведення, рішення у справі №640/10764/20 не прийнято, а відтак податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Вказував, що грошові зобов`язання сплачено позивачем вчасно, а тому висновки відповідача про порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання не відповідають дійсним обставинам та є невірними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/3014/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на веб-порталі судової влади України Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) адміністративну справу №640/3014/21 передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року прийнято позовну заяву до провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року в справі №640/3014/21 допущено заміну відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 43141267) на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт Лаіонс" про зміну (уточнення) позовних вимог від 03 березня 2021 року у справі №640/3014/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт Лаіонс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року №403 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №640/3014/21, за результатами якого суддею з розгляду цієї справи визначено суддю Алєксєєву Н.Ю., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 03.11.2025 адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт Лаіонс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до провадження. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідач вказав, що рішенням ДПС України від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06 скасовано ППР ГУ ДПС у м. Києві від 08.09.2020 № у сумі 327,04 грн., та № у сумі 1985,60 а в іншій частині зазначені ППР залишено без змін, а скаргу частково задоволено. На підставі рішення ДПС України від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06, ГУДПС у м. Києві, винесено податкові повідомлення-рішення від 28.01.2021 № та № про застосування до ТОВ «Вайт Лаінос» штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 10 % - 10 127,17 грн. та 20% - 23 173,84 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати учасників справи, свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Вивчивши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Вайт Лаіонс», якою встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість визначених п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ст. 203 Податкового кодексу України (далі ПК України або Кодекс) у загальній сумі 230 349,30 грн.

За результатами перевірки складено акт про результати проведення камеральної перевірки від 13.07.2020 року № 24444/26-15-04-11-13.

На підставі акту та відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення - рішення від 08.09.2020:

- № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 20 % у сумі 25 159,44 грн.;

- № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати податку на додану вартість у розмірі 10 % у сумі 10 455,21 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Вайт Лаіонс» подало скаргу до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06 скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 08.09.2020 № у сумі 327,04 грн., № у сумі 1985,60 грн, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

Відповідно до рішення ДПС України від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 28.01.2021:

- № про застосування до ТОВ «Вайт Лаінос» штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 10 % - 10 127,17 грн.

- № про застосування до ТОВ «Вайт Лаінос» штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 20% - 23 173, 84 грн.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 08.09.2020 №0, №, від 28.01.2021 року № та № протиправними, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 76.1 ст. 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 ПК України).

Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

Своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до підпункту 75.1.2 ПК України є предметом документальної перевірки.

Відповідно до вимог п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях (пункт 86.7 статті 86 ПК України).

Згідно п. 86.8 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до вимог п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Вайт Лаіонс» за результатом якої складено акт від 13.07.2020 року № 24444/26-15-04-11-13 в якому зазначено про порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ передбачених п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, ст. 203 ПК України відповідальність за яке передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України.

На підставі висновків вищезазначеного акта відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.09.2020:

- № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 20 % у сумі 25 159,44 грн.;

- № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати податку на додану вартість у розмірі 10 % у сумі 10 455,21 грн.

Відповідно до п. 56.4 ст. 56 ПК України, під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

За змістом п. 55.1 ст. 55 ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Як зазначалося судом вище, рішенням ДПС України від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06 скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 08.09.2020 № у сумі 327,04 грн., № у сумі 1985,60 грн, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

Відповідно до рішення ДПС України від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06, ГУ ДПС у м. Києві, було винесено податкові повідомлення-рішення від 28.01.2021:

- № про застосування до ТОВ «Вайт Лаінос» штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 10 % - 10 127,17 грн.

- № про застосування до ТОВ «Вайт Лаінос» штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 20% - 23 173, 84 грн.

Відповідно до пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 статті 60.1 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (п. 60.4 ст. 60 ПК України).

Подібні за змістом правові ситуації деталізовано в Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 (далі Порядок № 1204).

Так, згідно з пунктом 1 розділу V Порядку № 1204 податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо:

1) контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення;

2) контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні-рішенні;

3) рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується податкове повідомлення-рішення контролюючого органу;

4) рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Пунктами 2, 3 і 4 розділу V зазначеного Порядку установлено, що у випадках, визначених підпунктом 1 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 08.09.2020 №, № є відкликаними, та не породжують для платника податків жодних правових підстав.

Одночасно, із аналізу наведених вище норм податкового законодавства слідує, що контролюючий орган внаслідок адміністративного оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення та за результатами такого оскарження, у разі прийняття рішення ДПС України про зменшення суми податкового зобов`язання, нарахованого за таким податковим повідомленням-рішенням, має не право, а обов`язок зменшити суму такого податкового зобов`язання у строк 1095 днів від дня граничного строку сплати грошового зобов`язання, шляхом надсилання на адресу платника податків окремого податкового повідомлення-рішення.

Оскільки, як уже зазначалося вище, за результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 08.09.2020 №, № ДПС України було прийняте рішення від 31.12.2020 №37139/6/99-00-06-03-01-06, за змістом якого ДПС України зменшила суму штрафних санкцій, визначених у зазначених ППР, суд приходить до висновку, що прийняття відповідачем оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 28.01.2021 № та № на зменшену суму штрафних санкцій, є такими, що відповідають вимогам п.60.4 ст.60 ПК України, у зв`язку із чим є законним та правомірним.

З огляду на наведене, аргументи позивача з приводу відсутності у контролюючого органу (відповідача у справі) права на прийняття таких рішень є неспроможними та спростовуються змістом проаналізованих вище судом приписів п.60.4 ст.60 ПК України.

Водночас суд зауважує, що у відповідності до пункту 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У випадку зарахування контролюючим органом коштів, сплачених платником податків, у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка також погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 статті 87 ПК України.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПК України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Отже, нормою пункту 87.9 ст. 87 ПК України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу. У випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 ст. 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, контролюючий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 ПК України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція норми ст. 126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 ст. 87 ПК України, стаття 126 ПК України не містить.

Аналогічну позицію щодо застосування положень статті 87 та статті 126 ПК України викладено і в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 813/3722/17, від 22 квітня 2019 у справі №804/15898/15, від 08 лютого 2021 року у справі № 2а-7192/12/2670, від 26 лютого 2025 року у справі № 804/7769/17 тощо.

Податковим повідомленням-рішенням від 28.01.2021 № винесено штрафну санкцію за порушення граничного строку сплати до 30 календарних днів: податкового повідомлення-рішення від 21.12.2019 року №, податкових декларацій з ПДВ від 10.02.2020 № та від 13.01.2020 року № .

Так, податкове повідомлення-рішення № винесене 21.12.2019 року та відповідно п. 57.1 ст. 57 ПК України підлягало сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку. Відповідно до інформаційних ресурсів ДПС процедура адміністративного та судового оскарження закінчилась 27.01.2020 року. Отже граничним терміном сплати є 07 лютого 2020 року. У свою чергу ТОВ «Вайт Лаіонс» таке грошове зобов`язання фактично сплачено лише 03.03.2020, а погашення недоїмки відбувалось тридцять трьома платежами 03 березня 2020 року, що призвело до пропущення граничного строку на сплату узгодженої суми грошового зобов`язання на 25 календарних днів, що тягне накладення штрафу у розмірі 10 відсотків від суми погашеного боргу.

Податкова декларація з ПДВ за жовтень 2019 року № була подана платником 10 лютого 2020 року. Проте платником фактично сплачене зобов`язання 04, 05, 11 та 12 березня 2020 року на суму 3199, 53070,4 , 5141 та 4995 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 10 відсотків від суми погашеного боргу.

Податкова декларація з ПДВ за серпень 2019 року № подана платником 13 січня 2020 року. З положень статті 203 ПК України вбачається, що граничний строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковою декларацією з ПДВ за серпень 2019 року, припадає на 15 січня 2020 року.

Проте платником фактично сплачене зобов`язання 28 січня та 06, 07, 10 та 12 лютого 2020 року на суму 6687, 7252, 1010,1, 7450 та 680 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 10 відсотків від суми погашеного боргу

Податковим повідомленням-рішенням від 28.01.2021 року № винесено штрафну санкцію за порушення граничного строку сплати податкових декларацій з ПДВ понад 30 календарних днів: від 04.03.2020 № , від 13.11.2019 року № , від 14.01.2020 № , від 13.01.2020 №, від 10.02.2020 № .

Податкова декларація з ПДВ за листопад 2019 року № подана платником 04 березня 2020 року. Граничний строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковою декларацією з ПДВ за листопад 2019 року, припадає на 06 березня 2020 року. Проте платником фактично сплачене зобов`язання 12, 17, 18 червня та 02, 06, 07 липня 2020 року на суму 2093,6, 8900, 3700, 1398, 660 та 3240 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 20 відсотків від суми погашеного боргу.

Податкова декларація з ПДВ за липень 2019 року № подана платником 13 листопада 2019 року. Граничний строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковою декларацією з ПДВ за липень 2019 року, припадає на 15 листопада 2019 року. Проте платником фактично сплачене зобов`язання 28 січня 2020 року на суму 26110,15 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 20 відсотків від суми погашення боргу.

Податкова декларація з ПДВ за листопад 2019 року № подана платником 14 січня 2020 року. Граничний строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковою декларацією з ПДВ за вересень 2019 року, припадає на 16 листопада 2019 року. Проте платником фактично сплачене зобов`язання 17, 19, 20, 28 лютого та 02, 03 березня 2020 року на суму 17872,15, 6620, 3690, 15350, 2000, 6202,85 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 20 відсотків від суми погашеного боргу.

Податкова декларація з ПДВ за серпень 2019 року № подана платником 13 січня 2020 року. Граничний строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковою декларацією з ПДВ за вересень 2019 року, припадає на 15 січня 2020 року. Проте платником фактично сплачене зобов`язання 17, 18 лютого 2020 року на суму 6000, 11202,85 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 20 відсотків від суми погашеного боргу.

Податкова декларація з ПДВ за жовтень 2019 року № подана платником 10 лютого 2020 року. Граничний строк сплати грошового зобов`язання, визначеного податковою декларацією з ПДВ за вересень 2019 року, припадає на 12 лютого 2020 року. Проте платником фактично сплачене зобов`язання 13 березня 2020 року на суму 829,6 грн., що відповідно до норм п. 126.1 ст. 126 ПК України передбачає накладення штрафної санкції у розмірі 20 відсотків від суми погашеного боргу.

Позивач вважає, що податковий борг за податковим повідомленням-рішенням №431281213 від 21.12.2019 сплачений ним відповідно до платіжного доручення №2366 від 28.01.2020 у сумі 11797,13 грн.

Водночас, з матеріалів справи судом встановлено, що за даними інтегрованої картки платника податків позивач станом на 01.01.2020 мав податковий борг з податку на додану вартість в загальному розмірі 53842,27 грн.

Отже, при сплаті позивачем грошових коштів, вказані кошти правомірно були зараховані відповідачем в рахунок погашення грошових зобов`язань попередніх періодів в порядку черговості їх виникнення.

А тому, вказане платіжне доручення не доводять факт погашення позивачем податкових зобов`язань з ПДВ протягом граничних строків.

Суд зазначає, що аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. З останньої обчислюється тривалість прострочення, яка не повинна перевищувати 1095 днів до накладення штрафу. Таким чином, виходячи з аналізу вказаних положень пункту 126.1 статті 126 ПК України, юридичним фактом, з яким пов`язується відповідальність у вигляді штрафу, є сплата узгодженої суми грошового зобов`язання з простроченням, а розмір відповідальності залежить виключно від строку прострочення.

Аналогічна правова позиція викладена також і в постанові Верховного Суду від 11 листопада 2022 року у справі №200/6441/20-а, від 26 лютого 2025 року у справі № 805/21/18-а, але не виключно.

За обставинами даної справи, порушений платником податку строк сплати податкового зобов`язання перевищив 30-денний строк, з дня виникнення узгодженого грошового зобов`язання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції за порушення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 28.01.2021 № та №, а тому податкові повідомлення-рішення є такими, що винесені в межах чинного законодавства України, не підлягає скасуванню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт Лаіонс" (вул. Північна, 6-В, м. Київ, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва