Справа № 280/4153/25
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/4153/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року (суддя Сацький Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 09.04.2025 № 99 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період проходження військової служби з 05.08.1983 по 02.06.1988, період проходження військової служби з 02.06.1988 по 20.03.1992, період здійснення підприємницької діяльності з 20.01.1997 по 31.12.2003, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 02.04.2025 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою, щодо призначення дострокової пенсії за віком згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивача від 02.04.2025 про призначення пенсії за віком в порядку екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Житомирській області.

За результатами розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення №99 від 09.04.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно із пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до вказаного рішення вік позивача на час звернення 58 років, загальний страховий стаж - 12 років 02 місяці 03 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди підприємницької діяльності з 20.02.1997 по 31.12.2003, оскільки відсутня довідка Пенсійного фонду України про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; періоди підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 31.03.2005, з 01.05.2005 по 30.05.2005, з 01.07.2005 по 31.09.2005, з 01.11.2005 по 30.11.2005, з 01.01.2006 по 31.12.2019, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків; періоди проходження військової служби відповідно довідки №9476 від 28.03.2025, оскільки відсутні накази на зарахування та відрахування з військової служби, а також відсутня інформація про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення іншої держави.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Статтею 24 Закону № 1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII.

Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як було встановлено судом першої інстанції, на підтвердження обставин проходження військової служби, позивачем до Пенсійного фонду України надано довідку військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2025 за № 946. Зазначена довідка, видана на підставі даних особової справи капітана ОСОБА_1 , містить інформацію про його військову службу, в тому числі за період з 1983 по 1992 роки, а саме:

Проходження військової служби на посадах керівного складу у Збройних Силах України у період з 05.08.1983 по 02.06.1988, що становить 04 роки 10 місяців.

Проходження військової служби на посаді старшого техніка корабля військової частини НОМЕР_2 у період з 02.06.1988 по 20.03.1992, що становить 03 роки 09 місяців.

Згідно з довідкою, інформація про проходження військової служби за період з 1983 по 1992 та з 2019 по 2025 роки надана військовою частиною НОМЕР_1 , де позивач проходить військову службу станом на час видачі довідки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до стажу періоди військової служби.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Абзацом третім підпункту 2 пункту 2.1 розділу 2 Порядку № 22-1 закріплено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-VI (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Як встановив суд прошеної інстанції, позивач первинно був зареєстрований як фізична особа підприємець (ФОП) з 20.01.1997 із місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Основним видом діяльності визначено 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

З 20.02.1997 позивача взято на облік як платника єдиного внеску, що свідчить про його реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування. 16.01.2017 реєстрацію його діяльності було припинено на підставі власного рішення.

Також встановлено факт повторної реєстрації позивачем підприємницької діяльності 01.02.2017 за тією ж самою адресою, з видами діяльності, зокрема, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний). Ця реєстрація була припинена 27.07.2020 на підставі власного рішення.

Згідно з листом Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 18.04.2025 № 0800-0506-9/38485, позивача було взято на облік в Пенсійному фонді України як ФОП 20.01.1997 та знято з обліку 16.01.2017.

ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило про неможливість підтвердити сплату страхових внесків за період з 20.01.1997 по 31.12.2003 у зв`язку з тим, що звітність та облікові картки знаходяться на тимчасово окупованій території міста Мелітополь Запорізької області. Водночас, згідно з даними картки особового рахунку платника за період з 2004 по 2017 роки, діяльність здійснювалась на загальній системі оподаткування, та страхові внески сплачені за наступні періоди і в таких сумах:

з 01.01.2004 по 31.12.2004 - 828,16;

з 01.04.2005 по 30.04.2005 - 251,52;

з 01.10.2005 по 31.10.2005 - 305,28;

з 01.12.2005 по 31.12.2005 - 278,40;

з 01.01.2006 по 31.12.2006 - 1391,25;

За період з 01.01.2007 по 30.09.2013 страхові внески не сплачувались.

У відповідь на адвокатський запит від 29.04.2025 щодо системи оподаткування та сплати податків/внесків за період з 20.01.1997 по 31.12.2003, Головне управління ДПС у Запорізькій області листом від 06.05.2025 № 20342/6/08-01-19-03-07 повідомило про неможливість надання відомостей. Підставою стало те, що Мелітопольська ДПІ, де обліковувався ФОП ОСОБА_1 з 20.01.1997 по 17.07.2017 та з 01.02.2017 по 27.02.2020, мала робоче місце в м. Мелітополь, яке з 25.02.2022 включено до Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. Відтак, інформація може бути надана лише в межах даних, які зберігаються в електронних базах контролюючого органу.

Суд вірно зазначив, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу періодів підприємницької діяльності застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права.

Суд зазначає, що при виникненні у територіального органу Пенсійного фонду України сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений права, що стосується предмету позову через те, що відповідач не отримав (не витребовував) та не перевірив дійсної сплати позивачем страхових внесків, податків, оскільки відповідачем не було вжито всіх передбачених законодавством заходів задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 11 березня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш