Справа № 580/14426/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року справа № 580/14426/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Заступника керівника Уманської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу до Маньківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

31 грудня 2025 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов Заступника керівника Уманської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу до Маньківської селищної ради, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Маньківської селищної ради (, вул. Шевченка, 9, селище Маньківка, Уманський район, Черкаська область, 20101) щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення Віковий дуб загальною площею 0,01 га, який знаходиться в адміністративних межах Маньківської територіальної громади Уманського району Черкаської області;

2) зобов`язати Маньківську селищну раду (, вул. Шевченка, 9, селище Маньківка, Уманський район, Черкаська область, 20101) забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» загальною площею 0,01 га, який знаходиться в адміністративних межах Маньківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів по винесенню меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» загальною площею 0,01 га, який знаходиться в адміністративних межах Маньківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, та закріплення їх в натурі (на місцевості) є протиправною, оскільки існує ймовірність використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та унеможливлює її належне використання і зберігання.

Ухвалою судді від 06.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Відповідач надав до суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що проти задоволення заяви позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» загальною площею 0,01 га, який знаходиться в адміністративних межах Маньківської територіальної громади, зобов`язавши відповідача забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж, та закріпивши їх в натурі (на місцевості) не заперечує.

Державна екологічна інспекція надала до суду клопотання, в якому просить позов задовольнити повністю. В клопотанні зокрема зазначила, що на Маньківську селищну раду покладено обов`язок із організації проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» загальною площею 0,01 га в натурі (на місцевості), а саме - замовлення проекту землеустрою та здійснення контролю за його виготовленням.

Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації надало до суду пояснення на позовну заяву, в яких просить позов задовольнити, оскільки ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Віковий дуб» оголошена рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 21.11.1984 № 354 «Про мережу територій та об`єктів природно-заповідного фонду» загальною площею 0,01 га в с. Дзензелівка Маньківського району Черкаської області. Зобов`язання щодо забезпечення дотримання режиму, охорони та збереження території ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» покладено на Маньківську селищну раду з оформленням охоронного зобов`язання від 28.06.2024 № 542.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

В адмінмежах Маньківської селищної ради, Уманського (колишнього Маньківського) району, Черкаської області знаходиться ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Віковий дуб» загальною площею 0,01 га, який оголошено об`єктом природно-заповідного фонду України відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 22.11.1984 № 354 «Про мережу територій та об`єкти природно заповідного фонду».

Положення про ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Віковий дуб» затверджене Наказом Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації 27.06.2024 № 235 та погоджене головою Маньківської селищної ради.

Зобов`язання щодо забезпечення дотримання режиму, охорони та збереження території заказника покладено на Маньківську селищну раду з оформленням охоронного зобов`язання від 28.06.2024 № 542.

Відповідно до п. 1.2, 1.4. Положення про ботанічну пам`ятку природи місцевого Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.12.2025 2 значення «Віковий дуб» (далі Положення) водить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Земельна ділянка, якій надано статус пам`ятки природи, не вилучається з користування землекористувача, який здійснює у її межах свою діяльність згідно з Положенням.

Пам`ятка природи розташована в адміністративних межах с. Дзензелівка ур. «Поляна» Маньківської селищної територіальної громади та знаходиться у віданні Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області. (п. 1.3. Положення).

Пам`ятку природи створено з метою охорони та збереження дерева дуба віком 150 років. Згідно п. 2.2. Положення, основними завданнями пам`ятки природи є збереження дерева, підтримання загального екологічного балансу у регіоні, поширення екологічних знань

Відповідно до положень охоронного зобов`язання № 542 від 28.06.2024 ботанічну Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.12.2025 3 пам`ятку природи місцевого значення «Віковий дуб» передано під охорону Маньківській селищній раді.

Як вбачається із п. 3 охоронного зобов`язання, землекористувач зобов`язаний дотримуватись встановленого режиму для території (об`єкта) природно-заповідного фонду, не здійснювати у межах території (об`єкта) природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності, вживати заходів до попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно заповідного фонду, дотримуватися вимог щодо використання території (об`єкта) природно-заповідного фонду, забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно заповідного фонду.

Землекористувач забезпечує охорону та збереження території (об`єкта), що перебуває у його користуванні (власності).

Відповідно до інформації Черкаської обласної військової адміністрації від 13.11.2025 № 01/01-39/14236/01/01-39/30390, отриманої на запит Уманської окружної прокуратури, за період діяльності Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації проект землеустрою щодо організації і встановлення меж ботанічної пам`ятки природи «Віковий дуб» на розгляд не надходив, висновок про погодження не видавався.

З метою координації діяльності питань здійснення повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища та вжиття заходів щодо забезпечення виконання робіт по встановленню меж територій та об`єктів природно заповідного фонду, оформлення їх інформаційними та охоронними знаками на виконання планів роботи Черкаської ОДА 25.02.2021, 15.03.1021, 17.02.2022, 25.05.2022, 13.10.2022, 25.03.2023, 25.05.2023, 25.10.2023, 01.03.2024, 18.06.2024, 22.08.2024 проведено онлайн вебінари з районними державними адміністраціями та територіальними громадами щодо необхідності проведення робіт зі встановлення меж територій та об`єктів природно заповідного фонду.

На рівні Черкаської обласної державної адміністрації 23.07.2024 проведено виїзну координаційну нараду в Уманському районі.

Черкаською обласною державною адміністрацією направлені листи районним державним адміністраціям, територіальним громадам, підприємствам, установам, організаціям, у віданні яких перебувають заповідні об`єкти щодо активізації робіт зі встановлення меж об`єктів природно-заповідного фонду, встановлення межових, охоронних та інформаційних знаків на територіях заповідних об`єктів (листи від 19.03.2020 № 5419/01/01-57 та № 5420/01/01-57, від 01.03.2021 № 4646/01/01-56 та № 4647/01/01-56, від 31.03.2021 № 7056/01/01-56, від 14.01.2022 № 1010/01/01-57 та № 1011/01/01-57, від 02.02.2023 № 2686/01/01-58, від 05.01.2024 № 455/01/01-58, від 13.01.2025 № 1128/01/01-58).

Управлінням направлені листи від 22.09.2022 № 6749/02/10-04-15, від 17.08.2023 № 18776/02/10-04-15, від 04.03.2025 № 6159/02/10-04-18 до районних військових адміністрацій, територіальних громад, підприємств, установ, організацій, у віданні яких перебувають заповідні об`єкти щодо активізації робіт по винесенню меж в натуру (на місцевості) територій та об`єктів природно-заповідного фонду, у тому числі реєстрації обмежень та встановлення межових охоронних, інформаційних знаків на заповідних об`єктах та дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони і використання заповідних об`єктів.

Як вбачається з інформації Черкаської обласної державної адміністрації Маньківська селищна рада протягом тривалого часу ігнорує обов`язок щодо необхідності вжиття заходів із встановлення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб».

Відсутність визначених меж ботанічної пам`ятки природи «Віковий дуб» підтверджується і інформацією Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 17.11.2025 № 9-23-0.2-7155/2-25, отриманої на запит Уманської окружної прокуратури, згідно якої межі в натурі (на місцевості) земельної ділянки, на якій розташований об`єкт природного заповідного фонду не винесені, проект організації та створення ботанічної пам`ятки природи не розроблявся, географічні координати не визначені, кадастровий номер не присвоювався.

Моніторингом офіційного сайту Маньківської селищної ради за посиланням https://mankivska-gromada.gov.ua встановлено, що на сесіях Маньківської селищної ради рішення про надання згоди на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж території ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Вікові дуби» не приймалося.

Згідно із листом Державної екологічної інспекції Центрального округу від 20.11.2025 № 06-08/6108 Інспекція з позовом до Маньківської селищної ради Уманського району стосовно представлення інтересів в суді щодо забезпечення проведення робіт з встановлення меж території ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» не зверталась.

Одночасно, з метою попередження та недопущення порушень природоохоронного законодавства України, недопущення залишеними незахищеними інтересів держави Інспекція просить вжити заходи представництва інтересів держави в суді щодо забезпечення проведення Маньківською селищною радою робіт з встановлення меж території ботанічної пам`ятки природи «Віковий дуб».

З метою відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду, позивачем подано даний адміністративний позов.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів регулюються Законом України від 16.06.1992 №2456-XII «Про природно-заповідний фонд України» (далі - Закон 2456-XII) .

Статтями 1 та 2 Закону №2456-XII встановлено, що завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі. Відносини в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Законом та іншими актами законодавства України.

Статтею 3 Закону №2456-XII передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Відповідно до статті 7 Закону №2456-XII та статті 43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Частиною 4 статті 7 Закону №2456-XII встановлено, що межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі статтею 27 Закону №2456-XII пам`ятками природи оголошуються окремі унікальні природні утворення, що мають особливе природоохоронне, наукове, естетичне, пізнавальне і культурне значення, з метою збереження їх у природному стані. Оголошення пам`яток природи провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Статтею 28 Закону №2456-XII передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

У відповідності до статті 45 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Статтею 46 Закону №2456-XII встановлено, що витрати, пов`язані із забезпеченням режиму охорони заказників, пам`яток природи, заповідних урочищ та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, здійснюються за рахунок підприємств, установ, організацій, інших землевласників та землекористувачів, на території яких вони знаходяться.

При цьому, правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV).

Статтею 1 Закону №858-IV визначено, що межування земель це комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка; проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

За правилами частини 2 статті 25 Закону №858-IV видами документації із землеустрою є, зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Згідно зі статтею 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до частини 4 статті 47 Закону №858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Статтею 47 Закону №858-IV також визначено, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Згідно з частиною 3 статті 53 Закону №2456-XII рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Відповідно до частини 5 статті 53 Закону №2456-XII території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 60 Закону №2456-XII охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до статті 7 Конституції України в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

Місцеве самоврядування є право територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місце самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (частини 1, 3 статті 140 Конституції України).

Таким чином місцеве самоврядування є одним із проявів здійснення народом, у формі територіальної громади, влади, яка, в свою чергу, не належить до жодної із гілок державної влади, що характеризується самостійністю у вирішенні певного кола питань.

Водночас предметом відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто ті, що пов`язані передусім із життєдіяльністю територіальних громад.

Виходячи з вказаних конституційних положень в їх системному зв`язку з положеннями статті 6 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 у справі №7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Подібні положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином для вирішення тих чи інших питань орган місцевого самоврядування повинен бути наділений відповідними повноваженнями Конституцією України та законами України, де Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів посадових осіб місцевого самоврядування.

Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища визначені статтею 33 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР), згідно з якою до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження, як організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Відповідно до пунктів 34, 37 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР, яка визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема: щодо регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.

Статтею статті 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 19 Закону №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону №858-IV заходи із землеустрою - передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об`єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів.

Відповідно до статті 2 Закону №858-IV, яка регулює питання призначення землеустрою, землеустрій забезпечує, зокрема, встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Отже до повноважень, зокрема, селищних рад належить прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснення землеустрою, що включає в себе, зокрема встановлення і закріплення на місцевості територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення.

Аналогічні зобов`язання Маньківська селищна рада взяла на себе також, підписавши охоронне зобов`язання від 28.06.2024 № 542. Так, остання взяла під охорону заповідний об`єкт - ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Віковий дуб».

Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що відповідачем жодних дій щодо винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» та закріплення їх в натурі (на місцевості) не проведено, що унеможливлює збереження її природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу.

Вказане свідчить про бездіяльність суб`єкта владних повноважень та недотримання ним законодавства в сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення возову повністю.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 189, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити повністю позов Заступника керівника Уманської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центрального округу до Маньківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Маньківської селищної ради (, вул. Шевченка, 9, селище Маньківка, Уманський район, Черкаська область, 20101) щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення Віковий дуб загальною площею 0,01 га, який знаходиться в адміністративних межах Маньківської територіальної громади Уманського району Черкаської області.

Зобов`язати Маньківську селищну раду (, вул. Шевченка, 9, селище Маньківка, Уманський район, Черкаська область, 20101) забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Віковий дуб» загальною площею 0,01 га, який знаходиться в адміністративних межах Маньківської територіальної громади Уманського району Черкаської області, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА