Справа № 460/11241/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 рокум. Рівне№460/11241/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся через свого представника-адвоката до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з вказаним адміністративним позовом (позовною заявою) до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор строком на 14 діб від 13.12.2023 року щодо ОСОБА_1 за фактом події 30.11.2023 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнення у вигляді суворої догани від 13.12.2023 року щодо ОСОБА_1 за фактом подій 05.12.2023 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає про те, що постанови відповідача про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор строком на 14 діб від 13.12.2023 та про накладення на позивача стягнення у вигляді суворої догани від 13.12.2023, не містять конкретного посилання, які саме норми чинного законодавства були порушені засудженим ОСОБА_1 , що свідчить про невідповідність таких постанова принципу юридичної визначеності, а також вимогам ч. 7 ст. 135 КВК України. Позивач також стверджує, що із протоколу № 86 засідання дисциплінарної комісії з питань доцільності застосування дисциплінарних стягнень від 13.12.2023 не можна зробити висновок чи прийнято рішення про застосування до засудженого ОСОБА_1 накладення стягнення у вигляді суворої догани повноважною дисциплінарною комісією у розумінні частини 1 статті 135 КВК України, зокрема щодо присутніх на її засіданнях членів комісії. Позивач вважає, що матеріали справ свідчать про формальний, напрацьований підхід у застосуванні дисциплінарних стягнень до засудженого ОСОБА_1 , а тому прийняті відповідачем постанови порушують права позивача як засудженого, з огляду на що позивач просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі подав до суду відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначає про те, що у ході проведення перевірки було встановлено, що позивач умисно заподіяв собі тілесні ушкоджені та вів себе агресивно, вживав різного роду нецензурні слова, присвоював прізвиська та створював конфліктну ситуацію, чим порушив вимоги абзаців 5, 8, 10 частини 4 статті 107 КВК України. Внаслідок таких дій позивача, начальником ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» було винесено постанови про накладення на позивача дисциплінарні стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_1 , а зокрема поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор строком на 14 діб та сувору догану, які на думку відповідача прийняті з урахуванням всіх обставин, є законними та не підлягають скасуванню, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 27.06.2025 шляхом направлення засобами поштового зв`язку, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 02.07.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 07.07.2025 суд поновив позивачу строк звернення до суду із позовною заявою, прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив відповідачам строк подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав 21.07.2025 до суду відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив відповідача та подав 28.07.2025 до суду свою відповідь на відзив, у якій позивачем викладено свої заперечення проти відзиву.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

Позивач ОСОБА_1 відбував покарання у Державній установі "Городищенська виправна колонія (№ 96)".

Рапортом від 30.11.2023 черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Городищенська виправна колонія (№96) доповів, що 12 години 25 хвилин під час здійснення комісійного обходу адміністрацією установи приміщень камерного типу на чолі з начальником установи, а саме відділення СПС№7, в камері №26 засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, подав письмову заяву, в якій було вказано, що він відмовився від вживання їжі. Відмову від вживання їжі засуджений ОСОБА_1 мотивував, на його думку, упередженим ставленням до себе зі сторони адміністрації. Під час подачі своєї заяви засуджений в усній формі зазначив, що вже навмисно наніс собі самоушкодження лівого передпліччя, вів себе агресивно, звертався підвищених тонах до присутнього персоналу, вживав різного роду нецензурні слова, присвоював прізвиська, тим самим створив конфліктну ситуацію. Після закриття дверей камери, ОСОБА_1 безпідставно почав гримати почав в двері камери та підбурювати інших засуджених дільниці до підтримання його протиправних дій.

Висновком службової перевірки за фактом вчинення членоушкодження засудженим ОСОБА_1 від 07.12.2023, затвердженим начальником ДУ «Городищенська виправна колонія (№96), встановлено, що засуджений ОСОБА_1 своїми діями, які полягають у нанесенні собі самоушкодження та створення конфліктної ситуації, порушив вимоги абзаців 5, 10 частини 4 статті 107 КВК України.

Також висновком від 07.12.2023, затвердженим начальником ДУ «Городищенська виправна колонія (№96) по факту недотримання позивачем встановленого порядку відбування покарання, встановлено, що 05.12.2023 близько 10:40 год заступник начальника установи з комендантського та комунально-побутового забезпечення начальник - ВІтаГЗ підполковник вн.сл., спільно з ЗЧПНУ ВНіБ старшим прапорщиком вн.сл. ОСОБА_2 , молодшим інспектором ВНіБ старшим прапорщиком вн.сл. із засудженим ОСОБА_1 проводили бесіду роз`яснювального характеру з приводу видачі належного йому речового майна та засобів гігієни. У процесі бесіди засуджений ОСОБА_1 повів себе нетактовно, а саме в агресивній та зухвалій формі демонстративно та зневажливо звернувся до підполковника вн.сл., недотримувався правомірних взаємовідносин, вживав різного роду нецензурні та жаргонні слова в адресу присутнього персоналу установи, а також в ультимативній формі почав вимагати надати йому можливість вийти з камери на прогулянку, влаштувавши штовханину. Після того як присутній персонал залишив приміщення камери №26, засуджений ОСОБА_1 почав перешкоджати у зачиненні дверей камери шляхом підставляння руки та ноги, чинив опір, вживав різного роду нецензурні та жаргонні слова, присвоював прізвиська персоналу, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 3, абзаців 8, 10 частини 4 статті 107 КВК України.

Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)" від 13.12.2023 №86 комісією у складі 7 осіб одноосібно вирішено засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та помістити в карцер терміном на 14 діб. Засуджений ОСОБА_1 вину не визнав та від підпису відмовився, ознайомлений зі змістом протоколу шляхом зачитування, про що зазначено у витязі з протоколу.

Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)" від 13.12.2023 №86 комісією у складі 7 осіб одноосібно вирішено засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та застосувати до позивача сувору догану. Засуджений ОСОБА_1 вину не визнав та від підпису відмовився, ознайомлений зі змістом протоколу шляхом зачитування, про що зазначено у витязі з протоколу.

На підставі постанови про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань від 13.12.2023 позивача поміщено в карцер строком на 14 діб без виведення на роботу.

Відповідно до постанови про накладення стягнення від 13.12.2023 позивачу за порушення вимог абзацу 1 частини 3, абзаців 8, 10 частини 4 статті 107 КВК України накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Не погодившись з такими постановами відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом (позовною заявою) у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права та висновки Верховного Суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Згідно із частиною 1 статті 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до частини 2 статті 9 КВК України невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Частинами 3, 4 статті 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Засудженим забороняється: самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони; спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії; продавати, дарувати або відчужувати в інший спосіб на користь інших осіб предмети, вироби і речі, що перебувають в особистому користуванні; умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі з допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків; умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну; вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; чинити опір законним діям персоналу колонії, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених; грати в настільні та інші ігри з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють; завішувати чи міняти без дозволу адміністрації колонії спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях; готувати та вживати їжу в непередбачених для цього місцях, виносити продукти харчування з їдальні без дозволу адміністрації колонії; мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; курити у не відведених для цього місцях та неповнолітнім у виховних колоніях; надсилати та отримувати кореспонденцію всупереч порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань; наносити собі або іншим особам татуювання; тримати тварин без дозволу адміністрації установи виконання покарань; виготовляти, зберігати саморобні електроприлади та користуватися ними; самовільно переплановувати, змінювати конструктивні елементи будівель та споруд колонії, споруджувати на виробничих об`єктах різні об`єкти (лазні, пральні, душові, сейфи, будиночки, будки, приміщення та засоби для відпочинку, опалення).

При цьому, порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі урегульовано Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462 (далі Правила №2823/5).

Пунктом 1 Привал №2823/5 передбачено, що ці Правила регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі. Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи. Ці Правила мають бути у вільному доступі для засуджених.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Правил №2823/5 засуджені зобов`язані, серед іншого: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; ввічливо ставитися до адміністрації та персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Згідно із пунктом 4 розділу ІІ Правил №2823/5 засудженим забороняється, зокрема спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій; умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі за допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків; умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну; чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Відповідно до частини 1 статті 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Частиною 1 статті 132 КВК України встановлено, що за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися такий захід стягнення як поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.

Згідно з частиною 1 статті 134 КВК України, яка регламентує порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до частини 3 статті 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Частина 8 статті 134 КВК України встановлює, що поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.

Згідно з частиною 13 статті 134 КВК України засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення в разі, коли посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею при відсутності порушення з боку засудженого.

Відповідно до частини 16 статті 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.

Процедуру дисциплінарного провадження регламентує стаття 135 КВК України.

Відповідно до частини 1 статті 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

За змістом частини 2 статті 135 КВК України до складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

Згідно з частинами 4-6 статті 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Підставою розгляду дисциплінарною комісією питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача слугував рапорт чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Городищенська виправна колонія (№96) від 30.11.2023, відповідно до якого о 12 години 25 хвилин, під час здійснення комісійного обходу адміністрацією установи приміщень камерного типу на чолі з начальником установи, а саме відділення СПС№7, в камері №26 засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року подав письмову заяву, в якій було вказано, що він відмовився від вживання їжі. Відмову від вживання їжі засуджений ОСОБА_1 мотивував, на його суб`єктивну думку, упередженим ставленням до себе зі сторони адміністрації. Під час подачі своєї заяви засуджений в усній формі зазначив, що вже навмисно наніс собі самоушкодження лівого передпліччя, вів себе агресивно, звертався підвищених тонах до присутнього персоналу, вживав різного роду нецензурні слова, присвоював прізвиська, тим самим створив конфліктну ситуацію. Після закриття дверей камери, останній безпідставно почав гримати почав в двері камери та підбурювати інших засуджених дільниці до підтримання його протиправних дій.

Висновком службової перевірки за фактом вчинення членоушкодження засудженим ОСОБА_1 від 07.12.2023, затвердженого начальником ДУ «Городищенська виправна колонія (№96) встановлено, що засуджений ОСОБА_1 своїми діями, які полягають у нанесенні собі самоушкодження та створення конфліктної ситуації, порушив вимоги абзаців 5, 10 частини 4 статті 107 КВК.

Також висновком від 07.12.2023, затвердженого начальником ДУ «Городищенська виправна колонія (№96) по факту недотримання позивачем встановленого порядку відбування покарання встановлено, що 05.12.2023, близько 10:40 год заступник начальника установи з комендантського та комунально-побутового забезпечення начальник - ВІтаГЗ підполковник вн.сл. ОСОБА_3 , спільно з ЗЧПНУ ВНіБ старшим прапорщиком вн.сл. ОСОБА_2 , молодшим інспектором ВНіБ старшим прапорщиком вн.сл. Олександром УЗЕЛОМ, із засудженим ОСОБА_1 , проводив бесіду роз`яснювального характеру з приводу видачі належного йому речового майна та засобів гігієни. У процесі бесіди засуджений ОСОБА_1 повів себе нетактовно. А саме в агресивній та зухвалій формі демонстративно та зневажливо звернувся до підполковника вн.сл ОСОБА_4 , недотримувався правомірних взаємовідносин, вживав різного роду нецензурні та жаргонні слова в адресу присутнього персоналу установи, а також в ультимативній формі почав вимагати надати йому можливість вийти з камери на прогулянку, влаштувавши штовханину. Після того як присутній персонал залишив приміщення камери №26, засуджений ОСОБА_1 почав перешкоджати у зачиненні дверей камери шляхом підставляння руки та ноги, чинив опір, вживав різного роду нецензурні та жаргонні слова, присвоював прізвиська персоналу, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 3, абзаців 8, 10 частини 4 статті 107 КВК України.

Вказані висновки містять посилання на те, що засуджений ОСОБА_1 викликався для бесіди опитувального характеру за фактами порушення останнім встановленого порядку відбування покарання, однак від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що також зазначено у рапорті начальника відділення соціально-психологічної служби від 11.12.2023.

Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)" від 13.12.2023 №86, комісією у складі 7 осіб одноосібно вирішено засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та помістити в карцер терміном на 14 діб. Засуджений ОСОБА_1 вину не визнав та від підпису відмовився, ознайомлений зі змістом протоколу шляхом зачитування, про що зазначено у витязі з протоколу.

Також, відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)" від 13.12.2023 №86, комісією у складі 7 осіб одноосібно вирішено засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та застосувати до позивача сувору догану. Засуджений ОСОБА_1 вину не визнав та від підпису відмовився, ознайомлений зі змістом протоколу шляхом зачитування, про що зазначено у витязі з протоколу.

Отже, внаслідок виявлених порушень позивачем правил відбування покарання, зокрема умисного заподіювання собі тілесних ушкоджень, вживання нецензурних та жаргонних слів, присвоєння прізвиськ, чинення опору законним діям персоналу колонії та підбурювання до цього інших засуджених, відповідачем було винесено постанови від 13.12.2023 про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань строком на 14 діб без виведення на роботу та про накладення стягнення у вигляді суворої догани.

З вказаними постановами позивач ознайомлений шляхом зачитування, оскільки від підпису позивач відмовився, про що містять відповідні відмітки на оскаржуваних постановах.

У ході розгляду справи суд не встановив порушень відповідачем порядку проведення дисциплінарного провадження та оформлення відповідного рішення за наслідками розгляду матеріалів дисциплінарних проступків.

Суд зазначає, що пунктом 5 розділу XXI Правил №2823/5 передбачено, що підставою для приймання та тримання засуджених у ДІЗО та карцерах є постанова про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань, винесена начальником установи виконання покарань або особою, яка виконує його обов`язки, на підставі рішення дисциплінарної комісії з визначенням строку тримання.

Тобто, за невиконання правил поведінки, які передбачені для засуджених, та порушення встановлених заборон до засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, може бути застосовано поміщення у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу. Застосування такого заходу стягнення оформлюється постановою про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, прийняттю якої передує рішення дисциплінарної комісії установи про доцільність застосування такого дисциплінарного стягнення.

Суд зауважує, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Оцінюючи обставини та вказані вище правові норми, суд вважає, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення дисципліни та правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а вина позивача у порушенні дисципліни доведена належними та допустимими доказами, з огляду на що відсутні підстави для скасування постанов відповідача від 13.12.2023 про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань строком на 14 діб без виведення на роботу та про накладення стягнення у вигляді суворої догани.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, а відтак правомірність прийнятого оскаржуваного рішення у формі постанови не спростована у ході судового розгляду.

Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність ухваленого ним рішення.

Враховуючи встановлені судом у цій справі і описані вище фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, застосовані до них судом норми права, суд дійшов до висновку, що у цій справі наявні фактичні і правові підстави для ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Розподіл судових витрат.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України у цій справі відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)", с. Катеринівка, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34541;

Відповідач: Державна установа "Городищенська виправна колонія (№ 96)" (місцезнаходження: с. Городище, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35341; ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК