Справа № 320/14284/23
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Київ

справа №320/14284/23

адміністративне провадження №№К/990/16192/25, К/990/16617/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Васильєвої І.А., Яковенка М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Івченка М.В.

представника позивача Турутіної О.В.

представника відповідача Озацької О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито

за касаційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» та Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року (прийняте у складі головуючого судді Панової Г.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Кузьмишиної О.М., суддів Грибан І.О., Карпушової О.В.)

УСТАНОВИВ;

І. Суть спору

1. Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» (далі - позивач, ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», Товариство) звернулося до суду із адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, податковий орган) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5 про застосування штрафних санкцій, а саме пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 1 271 931,26 грн.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство зазначило, що відповідачем порушено порядок прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення адже, фактично оскаржуване рішення прийняте до призначення розгляду заперечень і до фактичної дати розгляду заперечень, тому допущено грубе порушення п. п. 86.7.1 - 86.7.3, п. п. 86.7.5, п. п. 86.7.6 п. 86.7, п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України. Відповідачем також безпідставно нараховано штрафні санкції за порушення строку отримання розрахунку за контрактом № 21/10-15 від 12.03.2015 з ВАТ «Тяжмехпресс» м. Воронеж, Росія. Ураховуючи умови контракту, проведення військової агресії російської федерації, зміни у нормативно-правові акти, внесені у зв`язку з військовою агресією, позивач не мав можливості отримати оплату за поставлену продукцію у будь-якій валюті, оскільки на момент настання граничного строку зарахування оплати діяли обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини).

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасовано в частині податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 06.02.2023 № 5 про застосування штрафних санкцій, а саме пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 26 753,49 грн (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят три гривні 49 коп).

3.2. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції з чим погодився суду апеляційної інстанції, виходив з наступного:

- Постановою Правління Національного Банку України від 30.05.2023 №71 внесено зміни до постанови Правління Національного банку України від 14 травня 2019 року № 67 «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова НБУ № 67), а саме доповнено новим пунктом 1-1, яким тимчасово, з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану в Україні припинено перебіг граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн.

Таким чином, відповідності до внесених змін до Постанови НБУ №67 позивач є таким, що звільняється від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків за операцією, яка є незавершеною до 24.02.2022;

- у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну та введення воєнного стану Торгово-промислова палата України спростила процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та вказала, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

4.1. Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суди попередніх інстанцій висновували, що хоча відповідачем допущено порушення процедури розгляду заперечень, при цьому, право платника податків на розгляд заперечень відповідачем все ж таки дотримано/реалізовано право позивача на розгляд заперечень на акт перевірки та прийнято рішення про залишення без змін висновків акта, а заперечення залишені без задоволення.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5.Товариство не погодившись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції подало касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судоми попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права щодо відмови у задоволені позовних вимог, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №320/14284/23 та прийняте нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

5.1. Так, позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №620/14203/23, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі №420/11208/23, щодо застосування зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»

5.3. Позивач зауважує, що підставою для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме: п. 86.7. і п. 86.8. ст. 86 ПК України, - без урахування висновків , викладених в постановах Верховного Суду , винесених у подібних правовідносинах. Що в свою чергу призвело до ухвалення незаконних судових рішень в частині відмови у задоволенні позовних вимог Позивача.

Так, 31.01.2023 р. - Позивач надав заперечення від 31.01.2023 р. № 310101/015-567, відправивши їх поштою на адресу Відповідача. Позивач дотримався передбаченого пп. 86.7 ст. 86 ПКУ строку і подав свої заперечення до акту в межах 10 робочих днів з дня наступного, за днем отримання акту, а точніше - на 7 робочий день. 06.02.2023 відповідачем отримані заперечення Позивача і в той же день 06.02.2023 р. Відповідачем прийняте оскаржуване ППР № 5.

Тобто оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 06.02.2023 р. № 5 про застосування до Позивача штрафних санкцій в розмірі - 1 271 931,26 грн. (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять одна грн. 26 коп.), прийняте Відповідачем передчасно, до розгляду заперечень платника податків, тобто з порушенням процедури, передбаченої п.п. 86.7., 86.8. ст. 86 ПКУ.

Позивач наголошує, що Верховний Суд вже робив висновок щодо такого застосування норм пунктів 86.7. і 86.8.ст. 86 ПК України у подібних правовідносинах , зокрема у постановах від 15.01.2020 р. у справі № 826/3576/15, від 09.04.2019 р. у справі № 826/19830/16, від 17.02.2020 у справі № 808/7101/15, від 28.09.2020 р. у справі № 520/2305/19 ".

Крім того, в постанові Верховного Суду від 28.09.2020 р. у справі № 520/2305/19 також зазначено, що "верховний Суд уже зробив висновок щодо такого застосування норм пунктів 86.7. та 86.8. ст. 86 ПК у подібних правовідносинах у постанові від 15.01.2019 у справі № 826/3576/15".

Верховний Суд у своїй постанові від 24.02.2022 у справі № 560/8920/20 зазначив про подібність правовідносин у постановах від 15.01.2019 р. у справі № 826/3576/15, від 28.09.2020 р. у справі № 520/2305/19, від 15.01.2021 р. у справі № 824/563/19-а.

Також і в постанові ВС від 12.07.2023 зазначено, що "Верховним Судом вже неодноразово зроблений правовий висновок щодо такого застосування норм пункту 86.7.ст. 86 ПК України у подібних правовідносинах у постановах від 15.01.2029 р. у справі № 826/3576/15, від 28.09.2020 р. у справі № 520/2305/19, від 15.01.2021 у справі № 824/563/19-а, від 24.02.2022 р. у справі № 560/8920/202".

Також у постанові ВС від 27.02.2025 у справі № 140/3098/23 Верховний Суд посилається на постанови у подібних правовідносинах - від 15.01.2019 р. у справі № 826/3576/15., від 28.09.2020 р. у справі № 520/2305/19, від 17.01.2022 р. у справі № 640/4983/19, від 24.02.2022 р. у справі № 560/8920/20, від 12.07.2023 р. у справі № 200/4704/21.

5.4. У судовому засіданні представник позивача доводи та вимоги касаційної скарги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у ній; просила касаційну скаргу задовольнити, а рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. Північне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків не погодившись з рішенням суду першої та апеляційної інстанції подало касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судоми попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права щодо задоволення позовних вимог, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №320/14284/23 та прийняте нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

6.1. Податковий орган указує, що суд першої та апеляційної інстанції у справі №320/14284/23 застосував норму п. 1 прим Постанови Правління Національного Банку України від 14.05.2019 №67 «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів», у редакції Постанови НБУ №71 від 30.05.2023 без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.01.2025 у справі №320/5391/23, в якій суд зазначив:

«Таким чином, колегія суддів формує наступний висновок. Пункт 1-1 постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 № 67 не має зворотної дії в часі і його положення не розповсюджуються на застосування (нарахування) пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів, якщо такі порушення виявлено та пеню нараховано (застосовано) до моменту набрання чинності пунктом 1-1 Постанови № 67, а саме до 01.06.2023.»

Таким чином, Верховним Судом у зазначеній Постанові зроблено правовий висновок, що на правовідносини щодо застосування відповідальності у вигляді пені, які відбулись до 01.06.2023 пункт 1-1 постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 № 67 не розповсюджується.

У той час, судами попередніх інстанції не враховано, що станом на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення- рішення, вказана норма була відсутня в законодавстві, отже до спірних правовідносин пункт 1-1 постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 № 67 є незастосовним, з огляду на те, що контролюючим органом порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів виявлено 16.01.2023 та застосовано відповідальність у вигляді пені 06.02.2023, тобто до моменту набрання чинності пунктом 1-1, яким зупинено перебіг таких строків.

6.2. Податковий орган акцентує увагу, що суд першої та апеляційної інстанції у справі №320/14284/23 застосував норму частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у Постанові судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.02.2025 у справі №520/2941/24, в якій вирішувалось питання надання у спірних правовідносинах довідці (сертифікату) торгово- промислової палати ознак преюдиційного характеру, та визнання цього документу як достатнього доказу існування форс-мажорних обставин у конкретному випадку, що не вимагає надання додаткових доказів та документів під час проведення перевірки або під час оскарження в судовому порядку її наслідків.

Як свідчить текст Сертифікату Донецької Торгово-промислової палати за вих. №1400-22-0684 від 25.08.2022, заявником не надавалась копія контракту №21/10-15 від 12.03.2015р. та копія додаткової угоди №23 від 04.10.2018 року, якою доповнено пункт 3.2 контракту в редакції: «Валюта контракту рублі РФ або долари США», а також пункт 5.1 контракту в редакції «Форма оплати - попередня оплата. Оплата здійснюється в доларах США або рублях Російської Федерації з урахуванням курсу долара США до рубля РФ, встановленого ЦБ РФ на дату списання грошових коштів з рахунку Покупця, по цінам даного контракту. А також, розділ 13 контракту доповнено банківськими реквізитами для оплати в доларах США.

Таким чином, з урахуванням отриманих документів та відповідей АТ «Альфа-Банк», у ПрАТ «НКМЗ» була можливість отримання грошових коштів за відвантажені товари згідно МД 1462 на суму 304 832,00 дол. США в межах граничного терміну та снувала об`єктивна можливість зарахування на рахунки позивача грошових коштів в іншій валюті у відповідності до вимог постанови Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18.

6.3. Також, податковий орган звертає увагу на те, що всупереч вимогам ст. 129 Конституції України та ст. 242 КАС України судом першої та апеляційної інстанції при вирішенні справи не правильно застосовані приписи пункту 17-2 Постанови Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18 в редакції Постанови Правління Національного банку України від 08.03.2022 р. N44 в частині надання дозволу банкам у разі надходження грошових коштів за експортними контрактами в російських рублях / білоруських рублях за такими операціями здійснювати обмін цих коштів на міжнародному валютному ринку на іншу валюту для її подальшого зарахування на рахунки клієнт (Відсутність висновків Верховного Суду)

Суди попередніх інстанцій протиправно не застосували до спірних правовідносин вимоги пункту 17-2 Постанови Правління Національного Банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18 в редакції Постанови Правління Національного банку України від 08.03.2022 р. N 44, згідно з яким законодавцем у період запровадження воєнного стану надано дозвіл банкам у разі надходження грошових коштів за експортними контрактами в російських рублях/білоруських рублях за такими операціями здійснювати обмін цих коштів на міжнародному валютному ринку на іншу валюту для її подальшого зарахування на рахунки клієнт.

Натомість, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні під час аналізу вищевикладеного доводу контролюючого органу лише обмежився посиланням на той факт, що контрагент позивача не оплатив заборгованість за поставлену продукцію ані в рублях, ані в доларах США, Позивач не мав і немає до теперішнього часу можливості отримати цю заборгованість через дію форс-мажорних обставин.

Тобто, суди не врахували під час прийняття рішення у справі, що у випадку оплати заборгованості контрагентом у російських рублях, згідно вимог пункту 17-2 Постанови Правління Національного Банку України від 24.02.2022 №18, у банка наявна можливість за такими операціями здійснювати обмін цих коштів на міжнародному валютному ринку на іншу валюту для її подальшого зарахування на рахунки клієнт.

6.4. Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів та вимог касаційної скарги товариства заперечувала, вважаючи їх безпідставними. Просила у задоволенні касаційної скарги позивача відмовити.Представник відповідача підтримала вимоги своєї касаційної скарги та просила її задовольнити.

7. Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої та постанову апеляційної інстанцій без змін в частині задоволення позовних вимог.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

8. Суди попередніх інстанцій установили, що Приватне акціонере товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» зареєстровано 01.04.1994, перебуває на податковому обліку в Північному Міжрегіональному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків. Видами діяльності за КВЕД є: 28.91 Виробництво машин і устатковання для металургії (основний); 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів; 43.21 Електромонтажні роботи; 86.10 Діяльність лікарняних закладів; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування.

9. На підставі наказу Північного міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АрПТ «НКМЗ» від 19.12.2022 №83-п, від 27.12.2022 №92-п та відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 статті 20, п.п.75.1.2 п.75.1 статті 75, пп 78.1.1 п.78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам.

10. За результатами перевірки складено акт № 14/35-00-07-05-05/05763599 від 16.01.2023, до якого позивачем були надані заперечення від 31.01.2023 № 310101/015-567.

11. Так, актом перевірки встановлено порушення:

- п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», в результаті чого ПрАТ «НКМЗ»: по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом "Liberty Tubular Products Galati S.A.", Румунія у вересні, жовтні, листопаді 2022 року порушено строки розрахунків;

- по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ «Тяжмехпресс», Росія у березні, квітні, травні, червні, липні 2022 року порушено строки розрахунків;

- в частині ненадходження валютної виручки станом на 09.11.2022 по експортному контракту № від 20.11.2020 з нерезидентом «"Liberty Tubular Products Galati S.A.», Румунія на суму 191830,00 євро;

- в частині ненадходження валютної виручки станом на 14.07.2022 по експортному контракту №21/10-15 від 12.03.2015 із нерезидентом ТОВ «Тяжмехпресс», Росія на суму 304 832,00 дол.США;

- в частині ненадходження валютної виручки станом на 21.11.2022 по експортному контракту №22/17-19 від 28.05.2019 із нерезидентом ТОВ «АзовмашРус», Росія на суму 557 600,00 євро;

- п.3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», що був чинним на дату здійснення операцій,

- в частині ненадходження товару станом на 14.11.2022 по імпортному контракту №87/0090-21 від 19.08.2021 із нерезидентом ООО «ИТЦ СТАНЕКСИМ», Білорусь на суму 279000,00 євро;

- в частині ненадходження товару станом на 09.11.2022 по імпортному контракту №020/200-2020 від 24.12.2020 з нерезидентом «Werkzeugmaschinenfabrik WALDRICH COBURG GmbH», Германія на суму 5 625 000,00 євро;

- в частині ненадходження товару станом на 09.11.2022 по імпортному контракту №30/4020-21 від 30.07.2021 з нерезидентом ООО «СКБ ЄЦМ-П», РФ на суму 7820000,00 рос.руб.

12. Перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", РФ за період з 01.03.2021 по 14.07.2022, згідно з отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду встановлено наступне: ПрАТ «НКМЗ» укладено експортний контракт № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", РФ на постачання частин штампувального пресу.

13. Станом на початок перевіряємого періоду 01.03.2021, згідно з даними бухгалтерського обліку ПрАТ «НКМЗ» по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», по контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 встановлено кредиторську заборгованість у сумі 324948,00 дол. США.

14. ПрАТ «НКМЗ» відвантажено продукцію (частина штампувального пресу) 19.03.2021 згідно МД № 1462 на загальну суму 1121160,00 дол. США (31036848,05 грн).

15. Граничний термін надходження валютної виручки за відвантажену продукцію відповідно до п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від та п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» - 18.03.2022.

16. Валютна виручка надійшла частково на суму 36 087 979,10 рос.руб по курсу рубля до долару США згідно контракту - 491 380,00 дол. США (13 177 886,45 грн) від нерезидента ТОВ «Тяжмехпресс», Росія зарахована на рахунок ПрАТ «НКМЗ» відкритий в АТ «АЛЬФА-БАНК», 09.09.2021 без порушень законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки.

17. Валютна виручка надійшла не в повному обсязі. Залишок заборгованості за реалізований товар по МД №1462 від 19.03.2021 у сумі 304832,00 дол. США (8917829,68 грн) у законодавчо встановлений термін надходження валютної виручки не надійшов. Кількість днів прострочення - 118 днів.

18. Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП проведена попередня документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 згідно з отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду, проведена перевірка за результатами якої складено акт № 235/35-00-07-05-05/05763599 від 03.11.2022 та донараховано пеню за порушення граничних термінів розрахунків по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 у сумі 3130158,22 грн за порушення граничного терміну на 117 днів з 20.03.2022 по 14.07.2022.

19. Також, контролюючим органом ураховано, що ПрАТ «НКМЗ» не отримувало висновки Міністерства розвитку економіки на подовження строків розрахунків по експортному контракту №21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", Росія. Крім того, ПрАТ «НКМЗ» не зверталось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з нерезидента ТОВ "Тяжмехпресс", Росія, по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015, що визначається п. 7. ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» в редакції чинній з 07.02.2019, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

20. Перевіркою встановлено, що в порушення до п. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», п. 21 розділу II постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», по експортному контракту № 21/10-15 від 12.03.2015 з нерезидентом ТОВ "Тяжмехпресс", Росія у березні 2022 року порушено строки розрахунків в частині ненадходження валютної виручки на суму 304832,00 дол. США.

21. Позивач указує на те, що відповідач, не дочекався розгляду заперечень, на підставі висновків акта перевірки, прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5 про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 1271931,26 грн за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

22. З метою досудового врегулювання спору, на вказане податкове повідомлення-рішення позивачем в адміністративному порядку подано скаргу від 23.02.2023 № 230201/015-576 до Державної податкової служби України.

23. За результатами розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення від 10.04.2023 № 8771/6/99-00-06-01-02-06 (вх. № 23/04-25 від 18.04.2023), яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

24. Уважаючи оспорюване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

V. Оцінка Верховного Суду

25. Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

26. Ключовими питаннями у даній справі, які підлягають вирішенню в межах підстав касаційного оскарження, є визначення граничного строку на подання платником податків заперечень на акт перевірки відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України та процесуальні наслідки недотримання податковим органом такого строку.

27. Надаючи оцінку спірним у цій справі питанням, колегія суддів виходить з наступного.

28. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Одним із прав платника податків є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом (підпункт 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

30. Пункт 75.1 статті 75 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

31. Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

32. Стаття 86 ПК України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.

33. Так, пункт 86.7 статті 86 ПК України передбачає, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

34. Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

35. Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу. Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

36. За правилами підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

37. Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки (підпункт 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

38. У підпункті 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України деталізовано питання, які підлягають вирішенню під час розгляду матеріалів перевірки комісією з питань розгляду заперечень, та передбачено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

39. Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

40. Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

41. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

42. Про можливість надання податковому органу додаткових документів після закінчення перевірки вказують і положення пунктів 44.6, 44.7 статті 44 ПК України.

43. Так, пункт 44.6 статті 44 ПК України також передбачає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

44. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

45. Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства (зокрема, але не виключно, у постановах від 28 березня 2023 року у справі № 810/3270/16, від 27 червня 2019 року у справі № 806/343/17) та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 ПК України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.

46. У постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 826/285/15 Верховний Суд указав, що зміст пункту 86.7 статті 86 ПК України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.

47. Колегія суддів у цій справі погоджується із такими висновками і не вбачає підстав для відступу від них.

48. Слід зазначити, що саме акт перевірки є підтвердженням негативного результату податкової перевірки і в подальшому створює негативні наслідки для платника податку. Відповідно, першим етапом оскарження в адміністративному порядку висновків такого акта перевірки є подача заперечень на акт перевірки та додаткових документів і пояснень відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України.

49. Подібного висновку дійшов і Верховний Суд в постанові від 14 травня 2019 року у справі №813/2635/16, вказавши, що нормами Податкового кодексу України передбачено не лише судовий порядок оскарження рішень податкового органу, а також і адміністративний, в якому надання заперечень та документів, які не були враховані контролюючим органом під час перевірки, є складовою частиною такого порядку.

50. За правилами частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

51. Ураховуючи викладене, а також відсутність унормування у статті 86 ПК України питання способів подання платником податків заперечень на акт перевірки, суд касаційної інстанції вважає, що за аналогією закону указане питання врегульовується пунктом 56.16 статті 56 ПК України. Вказана норма визначає особливості визначення дня подання скарги на податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку та встановлює, що днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

52. Поряд з наведеним, суд касаційної інстанції враховує, що відповідно до абзацу першого пункту 42.4 статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

53. Абзац чотирнадцятий пункту 42-1.2 статті 42-1 ПК України встановлює, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом забезпечення можливості адміністративного оскарження рішень контролюючих органів, у тому числі подання заперечень на акт або довідку, якими оформлені результати перевірки, подання скарги на податкове повідомлення-рішення або інше рішення, дію або бездіяльність контролюючого органу чи посадової особи контролюючого органу, у тому числі рішення про коригування митної вартості, рішення щодо класифікації товарів для митних цілей, про визначення країни походження, рішення щодо підстав для надання податкових пільг тощо.

54. За правилами пункту 42-1.6 статті 42-1 ПК України електронний кабінет працює постійно (24 години на дату кожного календарного дня), крім часу, необхідного для його технічного обслуговування. Проведення технічного обслуговування електронного кабінету у день, на який припадає граничний строк подання податкових декларацій, та з 8 до 20 години будь-якого іншого календарного дня забороняється. Технічне обслуговування електронного кабінету проводиться у порядку, що визначається методологом електронного кабінету.

55. Проаналізувавши наведені вище норми податкового законодавства та реалізуючи мету, з якою було відкрито касаційне провадження у цій справі, суд касаційної інстанції формулює такий правовий висновок. Для подання заперечень на акт перевірки платник податків може скористатись за своїм вибором наступними способами їх подання: (1) безпосередньо до відповідного контролюючого органу, (2) надіслати поштою через установи поштового зв`язку, (3) в електронній формі за допомогою електронного кабінету платника в порядку, встановленому статтями 42, 42-1 ПК України. В першому випадку закінчення робочого дня у розумінні пункту 86.7 статті 86 ПК України співпадатиме із закінченням робочого часу у відповідному територіальному органі Державної податкової служби України, в другому випадку - із закінченням робочого часу відповідного поштового оператора. У випадку обрання платником податків шляху подання заперечень на акт перевірки в електронній формі через електронний кабінет платника закінчення строку, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, припадатиме на двадцять четверту годину останнього (десятого) робочого дня строку.

56. Судами попередніх інстанцій установлено, що акт перевірки від 16.01.2023 № 14/35-00-07-05-05/05763599, позивач отримав 20.01.2023.

57. Позивач підготував заперечення до акту і направив в адресу відповідача 31.01.2023, а отже, позивач дотримався передбаченого п. 86.7 ст. 87 ПК України строку і подав свої заперечення до акту в межах 10 робочих днів з дня наступного, за днем отримання акту (на 7 робочий день).

58. Заперечення були отримані відповідачем лише 06.02.2023, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

59. У той же час, відповідач, не дочекався подання заперечень від позивача, прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5.

60. Також із матеріалів справи вбачається, що відповідачем з метою дотримання права платника на розгляд його заперечень, листом від 07.02.2023 № 348/6/35-00-07-02-10 повідомлено ПрАТ «НКМЗ» про час та місце розгляду заперечень, яке відбудеться 17.02.2023 о 15:00 годині в приміщенні Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що і не заперечується позивачем, та за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, висновки акта від 16.01.2023 № 14/35-00-07-05-05/05763599 були залишені без змін, а заперечення - без задоволення, про що повідомлено платника листом про розгляд заперечень № 441/6/35-00-07-05-10 від 17.02.2023.

61. Отже, податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення - рішення від 6 лютого 2023 року № 5, з приводу правомірності якого виник спір, було прийнято без розгляду у встановлений законом строк заперечень платника податків на акт перевірки та з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень, тобто з порушенням норм пункту 86.7 статті 86 ПК України, які мають характер істотних порушень прав платника, а тому не можуть не впливати на оцінку правомірності цього податкового повідомлення-рішення. Не вирішуючи наперед результат розгляду контролюючим органом наданих позивачем документів та пояснень та їх позитивний чи негативний вплив на встановлені перевіркою обставини, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його рішення (пункт 3), та без урахування права особи (в даному випадку платника податку) на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9). Відтак, це податкове повідомлення-рішення є протиправним.

62. Саме про такий процесуальний наслідок недотримання вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України вже неодноразово вказував Верховний Суд (зокрема, але не виключно у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19, від 17 січня 2022 року у справі № 640/4983/19, від 24 лютого 2022 року у справі № 560/8920/20, від 12 липня 2023 року у справі № 200/4704/21).

63. Колегія суддів звертає увагу що зазначена практика стосується саме дотримання порядку встановленому у п.86.7 ст.86 Податкового Кодексу, а тому підлягає застосуванню у цій справі.

64. Як уже зазначалось, недотримання відповідачем вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України в частині розгляду своєчасно поданих позивачем заперечень на акт перевірки є достатньою та самостійною підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі висновків акта перевірки.

65. Узагальнюючи наведене, колегія суддів зазначає, що судові рішення не можна вважати такими, що відповідають вимогам статті 242 КАС України, відповідно до частин першої та четвертої якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

66. Ураховуючи висновок суду касаційної інстанції, висловлений щодо ключового питання у цій справі, наявні підстави для скасування судових рішень і ухвалення нового про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5.

67. Відповідно до частин першої, третьої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

68. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (частина шоста статті 139 КАС України).

69. Оскільки за наслідками касаційного перегляду колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги, має бути здійснений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді.

70. Позивачем у цій справі сплачено судовий збір:

- за подання позовної заяви - 19078,97 грн згідно з платіжною інструкцією №1144 від 21 квітня 2023 року (а. с. 54-а, том 1);

- за подання апеляційної скарги - 28618,45 грн згідно з платіжною інструкцією №1326 від 01 травня 2024 року (а. с. 19, том 1);

- за подання касаційної скарги - 30526,35 грн згідно з платіжною інструкцією №1344 від 16 квітня 2025 року.

71. Отже, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків () на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 78223,77 грн.

72. Повний текст постанови складено 11 березея 2026 року.

73. Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» - задовольнити.

3. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі №320/14284/23-скасувати.

4. Ухвалити нове рішення.

5. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» - задовольнити повністю.

6. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.02.2023 № 5.

7. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (, місцезнаходження: 04070, місто Київ, вул. Борисоглібська, буд.15в, оф.8) за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (; місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30) судові витрати на сплату судового збору в сумі 78223,77 (сімдесят вісім тисяч двісті двадцять три) грн. 77 коп.

8. На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

9. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.А. Васильєва

М.М. Яковенко