Справа № 420/1541/26
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1541/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС в Одеській області (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути з ФО-ПП ОСОБА_1 суму заборгованості:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 686946,58 грн. на бюджетний рахунок UA0015750, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/11010500;

- по податку на військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 57188,89 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./11011001;

- по податку на адміністративні штрафи та іншим санкціям у сумі 9020 грн. на бюджетний рахунок UA0015750, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Одеська область/Одеська ТГ/21081100.

Позовні вимоги мотивує тим, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 753155,47 грн., з яких: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 686946,58 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно податкових повідомлень-рішень від 16.04.2025 р. № 17329/ на суму 680 грн., від 16.04.2025 р. № 17327/ на суму 686266,58 грн.; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 57188,89 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення від 16.04.2025 р. № 17328/ на суму 57188,89 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям у розмірі 9020 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення від 16.04.2025 р. № 17330/ на суму 1020 грн., від 16.04.2025 р. № 17336/ на суму 8000 грн. Оскільки узгоджені грошові зобов`язання добровільно не сплачені відповідачем, просить стягнути їх суму в судовому порядку.

Ухвалою від 21.01.2026 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу направлено відповідачу на адресу її місцезнаходження, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно п.4 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Станом на 11.03.2026 р. відповідач відзив на позовну заяву не надала.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 04.03.2025 р. по 17.03.2025 р. посадовою особою Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового бору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2021 р. по 31.12.2022 р., за результатами якої складено акт від 19.03.2025 р. № 11781/15-32-24-05-15/ НОМЕР_1 .

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

1. п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.1 ст.179 ПК України в частині ненадання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки та не задекларовано суму отриманого доходу 3050073,68 грн., у т.ч. за 2021 рік у сумі 596137,78 грн., за 2022 рік у сумі 2453935,90 грн. як інші доходи;

2. пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179 ПК України, внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 549013,26 грн., у т.ч. за 2021 рік у сумі 107304,80 грн., за 2022 рік у сумі 441708,46 грн.;

3. пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, п.179.7 ст.179 ПК України, внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір у сумі 45751,11 грн.: за 2021 рік у сумі 8942,07 грн., за 2022 рік у сумі 36809,04 грн.;

4. п.44.1, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України в частині не забезпечення зберігання документів; ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

5. пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 ПК України в частині ненадання до податкових органів пояснень та копій первинних документів щодо походження грошових коштів, отриманих з джерел за межами України, та інформації щодо їх оподаткування.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 16.04.2025 р. № 17330/, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 1020 грн.;

- від 16.04.2025 р. № 17336/, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 8000 грн.;

- від 16.04.2025 р. № 17329/, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 680 грн.,

- від 16.04.2025 р. № 17327/, яким відповідачу нараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 686266,58 грн., з яких за основним платежем - 549013,26 грн., за штрафними санкціями - 137253,32 грн.;

- від 16.04.2025 р. № 17328/, яким відповідачу нараховано грошові зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 57188,89 грн., з яких за основним платежем - 45751,11 грн., за штрафними санкціями - 11437,78 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим листом на адресу місця її проживання та повернулося до контролюючого органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ані в адміністративному, ані в судовому порядку податкові повідомлення-рішення від 16.04.2025 р. № 17330/, № 17336/, № 17329/, № 17327/, № 17328/ не оскаржувалися.

Сума податкового боргу відповідача в загальному розмірі 753155,47 грн. підтверджується даними зворотного боку облікової картки платника податків.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

За приписами п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення від 16.04.2025 р. № 17330/, № 17336/, № 17329/, № 17327/, № 17328/ направлено відповідачу рекомендованим листом, який повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Вказані податкові повідомлення-рішення не було оскаржено відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Таким чином, визначені за ними грошові зобов`язання також набули статусу узгоджених.

Оскільки узгоджені грошові зобов`язання не сплачено ОСОБА_1 у встановлений ПК України строк, вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 27.05.2025 р. № 0-1532 на суму 9700 грн., яка повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, контролюючим органом виконано вимоги ПК України, що характеризується сукупністю таких обставин, які мали місце на момент звернення до суду з позовом: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту несплати податкового боргу в добровільному порядку.

За усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, але не виключно, постанови від 13.02.2018 р. у справі № 826/18379/14, від 19.02.2019 р. у справі № 807/495/17, від 03.02.2022 р. у справі № 560/4343/19, від 14.02.2022 р. у справі № 826/9711/17, від 04.02.2020 р. у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 р. у справі № 2340/4023/18, від 05.03.2020 р. у справі № 804/8630/16, від 12.07.2022 р. у справі № 160/7345/20 при їх системному аналізі) предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому, Верховний Суд наголосив, що при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених ПК України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином в ході розгляду справи за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податків заборгованості по податках та зборах, суд не може надавати оцінку правомірності нарахування податкового зобов`язання, зокрема, згідно податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з несплатою якого виникла податкова заборгованість, враховуючи те, що відповідач не оскаржував вищевказані податкові повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.10.2025 р. у справі № 640/25254/21, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За приписами п.41.4 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

Приписами п.87.11 ст.87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, оскільки узгоджені грошові зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 686946,58 грн., по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 57188,89 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям у розмірі 9020 грн., що набули статусу податкового боргу, не сплачені відповідачем добровільно в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму заборгованості:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 686946 (шістсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 58 коп. на бюджетний рахунок UA0015750, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/11010500;

- по податку на військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 57188 (п`ятдесят сім тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 89 коп. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./11011001;

- по податку на адміністративні штрафи та іншим санкціям у сумі 9020 (дев`ят тисяч двадцять) грн. на бюджетний рахунок UA0015750, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Одеська область/Одеська ТГ/21081100.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко