Справа № 160/28141/25
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
Ухвалою суду від 02.10.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
03.10.2025 у встановлений судом строк до суду надійшла подана представником позивача про усунення недоліків з доданими до неї документами.
Ухвалою від 08.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
24.10.2025 надійшло клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою від 27.10.2025 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 26.07.2019 між ПрАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» (продавцем) і компанією «RISE TEAM INTERNATIONAL LIMITED LIABILITY COMPANY», США (покупцем) було укладено контракт № 77Z, згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти й оплатити товар відповідно до специфікації, узгодженої сторонами, яка є невід`ємною частиною цього контракту.
Пунктом 1.2 контракту визначено, що найменування, асортимент, технічні параметри (номенклатура, марка, розмір, вага), кількість та вартість товару узгоджуються додатково для кожної товарної партії в Специфікації, та зазначаються в інвойсі, які є невід`ємною частиною контракту.
Продавець постачає покупцеві товар на умовах EXW (Верхньодніпровськ, Україна), відповідно до Інкотермс 2010, автомобільним транспортом, якщо інший вид транспорту не передбачений у специфікації на дану партію товару (п. 2.1 контракту).
Відповідно до пункту 3.1 контракту ціна на товар, що постачається за цим контрактом, встановлюється в доларах США окремо для кожної партії товару, відповідно до специфікації та інвойсу.
Згідно з п. 4.1 контракту платежі за товар, що постачається за цим контрактом, здійснюються в доларах США на рахунок продавця, зазначений у п. 13 цього контракту.
Після підписання контракту продавець складає та надсилає на адресу покупця інвойс і специфікацію, складені за його усною заявкою для погодження переліку товарів та загальної суми. Умови оплати визначені в специфікаціях до цього Договору. Якщо інше не вказано в відповідній специфікації, оплата всієї вартості товару здійснюється у порядку 100% передоплати протягом 1 банківського дня з моменту підтвердження митного оформлення товару (п. 4.2 контракту).
Відповідно до наказу Державної митної служби України від 08.08.2025 № 775 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» територіальний орган як відокремлений підрозділ Державної митної служби України Дніпровську митницю (код 43971371) перейменовано на Південно-Східну митницю (код 43971371), про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідний запис 20.08.2025.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Згідно з частиною першою статті 67 Митного кодексу України (тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду (частини друга, третя статті 67 Митного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Частиною другою статті 69 Митного кодексу України визначено, що митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 Митного кодексу України).
Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Станом на час виникнення спірних правовідносин для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснювалася згідно з вимогами УКТ ЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 19.10.2022 № 2697-IX «Про Митний тариф України» (набрав чинності 01.01.2023).
Згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Отже, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Наказом Державної митної служби України № 543 від 14.12.2022 було затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (Пояснення до УКТЗЕД).
У Поясненнях до товарної позиції 7407 «Прутки та профілі мідні» зазначено, що вироби, описані в цій товарній позиції, зазвичай одержують прокатуванням, екструзією або волочінням, але вони також можуть бути одержані куванням (на пресі чи молоті). Потім вони можуть бути оброблені в холодному стані (якщо це потрібно після випалювання) шляхом холодного волочіння, виправлення або застосування інших процесів, що забезпечують одержання виробів високої точності. Вони також можуть бути піддані механічному обробленню (наприклад, свердлінню, вирубанню, скручуванню чи ґофруванню) за умови, що при цьому вони не набувають відмітних ознак виробів чи продуктів інших товарних позицій. Прутки, одержані литтям (включаючи так зване «кокільне» і безперервне лиття) або спіканням, відносяться до товарної позиції 7403 за умови, що вони після виготовлення не піддавалися іншому обробленню, крім простого зняття задирок чи окалини. Проте, якщо на цій стадії вони були піддані іншим видам оброблення, вони відносяться до цієї товарної позиції за умови, що вони при цьому не набули відмітних ознак виробів інших товарних позицій.
Згідно з Поясненнями до товарної позиції 7403 «Мідь рафінована та мідні сплави необроблені» до цієї товарної позиції включаються необроблені рафінована мідь і мідні сплави, як зазначено в Примітках 1 (а) та 1 (b) до цієї групи, відповідно. До цієї товарної позиції включаються литі та спечені сляби, бруски, прутки, зливки і т.п. за умови, що вони після одержання не були піддані ніякому іншому обробленню, крім зняття задирок чи окалини (для видалення поверхневого шару, що містить велику кількість мідних оксидів), чи обрізання, обрубання, зачищення і т.п. для видалення твердої кірки або інших ливарних дефектів або піддавалися обробленню поверхні з однієї її сторони для огляду (контроль якості).
У сертифікаті якості виробника ПрАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» від 14.08.2025 зазначено матеріал латунний пруток тягнутий круглого поперечного перерізу d 155 мм, ГОСТ 2060-2006, виготовлений на установці горизонтального неперервного лиття з калібруванням методом поверхневої деформації, торгова марка «VA».
Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
Порядок роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 630 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 року № 455).
У цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях:
класифікаційна робота - сукупність заходів, що здійснюють посадові особи митних органів для забезпечення правильності класифікації товарів;
класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику відповідно до вимог Митного кодексу України (далі - Кодекс), до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення;
контроль правильності класифікації товарів - перевірка відповідності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення або після них;
рішення щодо класифікації товарів (далі - Рішення) - рішення митного органу, яке приймається за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ цього Порядку посадові особи Підрозділу, ПМО здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час виконання митних формальностей. Обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів, визначається на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Порядку контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу;

відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу.

Пунктом 9 розділу ІІ Порядку передбачено, що посадова особа Підрозділу або підрозділу митних компетенцій у строк не більше 10 календарних днів з дня отримання Запиту здійснює класифікацію товарів, за результатами якої: підтверджує задекларований код товару згідно з УКТЗЕД; або приймає Рішення.

Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Порядку рішення приймається у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для його класифікації. Для прийняття Рішення використовуються відомості, які містяться у митній декларації, інших документах, поданих для митного оформлення, а також документи та відомості, надані разом із Запитом та/або у порядку, передбаченому пунктом 12 цього розділу.

У додатку до форми рішення щодо класифікації товарів наведено Пояснення до заповнення рішення щодо класифікації товарів.

У графі 5 «Обґрунтування класифікації товару» надається обґрунтування класифікації товару у коді товару згідно з УКТЗЕД, зазначеному у графі 6 рішення щодо класифікації товарів, у тому числі з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів з питань класифікації товарів, Основні правила інтерпретації УКТЗЕД, відповідні примітки до розділів та груп, пояснення до товарних позицій УКТЗЕД тощо.

У графі 7 «Строк дії рішення» зазначається дата набрання чинності рішенням щодо класифікації товарів та дата втрати чинності таким рішенням.

Оскаржуване рішення Дніпровської митниці щодо класифікації товарів містить обґрунтування класифікації товару відповідно до вимог Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 630 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 року № 455), що полягає у тому, що пруток виготовлений за допомогою процесу лиття, без будь-якого іншого виду оброблення після лиття, що виключає його з товарної позиції 7407 та відповідає поясненням до товарної позиції 7403 УКТЗЕД.

Разом із тим, щодо дотримання відповідачем процедури прийняття рішення суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 15 розділу ІІ Порядку якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба у спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, митний орган може звернутися до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі виникнення: необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; складних випадків класифікації товарів, вирішення яких потребує проведення досліджень. У такому разі Підрозділ або підрозділ митних компетенцій готує та надсилає запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) проб (зразків) товарів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або іншої експертної установи (організації) із зазначенням переліку завдань та питань, що мають бути з`ясовані для встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з пунктом 16 розділу ІІ Порядку взяття проб (зразків) товарів та операції із ними здійснюються відповідно до статей 356 та 357 Кодексу.

Частиною другою статті 356 МК України передбачено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

За змістом пункту 1 розділу IV Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної митної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1058 від 02.12.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2016 р. за № 1693/29823 (зі змінами) взяття проб (зразків) товарів для проведення дослідження (аналізу, експертизи) проводять уповноважені посадові особи митного органу на підставі вмотивованого рішення керівника цього органу або його заступника у вигляді нанесення резолюції на їх службових записках з цього питання за правилами законодавства з питань документування управлінської діяльності в електронній чи паперовій формі (крім випадків прийняття рішення щодо зобов`язуючої інформації) або постанови про взяття проб і зразків у справі про порушення митних правил.

Резолюція виконуючого обов`язки заступника начальника митного поста «Кам`янське» такого змісту: «відібрання проб та зразків дозволено» на службовій записці не є вмотивованим письмовим рішенням керівника митного органу або його заступника в розумінні ч. 2 ст. 356 МК України, оскільки не містить будь-якого обґрунтування та мотивації прийнятого рішення.

Верховний Суд вже неодноразово вирішував питання щодо форми передбаченого частиною другою статті 356 МК України рішення керівника митного органу або його заступника про відібрання проб (зразків) товару. Так, зокрема, але не виключно у постановах від 28 липня 2021 року (справа №815/3903/17), від 28 травня 2020 року (справа №818/1205/16), від 14 серпня 2018 року (справа №818/3408/15), від 12 листопада 2020 року (справа №808/1697/15), від 29 липня 2021 року (справа №160/11199/19), від 13 квітня 2021 року (справа №818/294/17), від 27 травня 2021 року (справа №820/6482/16), від 25 лютого 2021 року (справа №815/1557/17) Верховний Суд виснував, що передбачене частиною другою статті 356 МК України письмове вмотивоване рішення не може бути прийняте у формі резолюції керівника на службовій записці інспектора митного органу. За таких обставин, з урахуванням приписів статті 19 Конституції України, є підстави вважати, що владні управлінські функції під час прийняття рішення про визначення коду товару було здійснено у непередбачений законом спосіб.

Верховний Суд у постанові від 25.03.2024 у справі № 260/585/22 підтримав наведені висновки Верховного Суду та не вбачав підстав для відступу від них.

Відповідно до ч. 13 ст. 356 МК України проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.

Частиною 17 статті 356 МК України визначено, що про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з ч. 2 ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 357 МК України за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У висновку про результати дослідження (аналізу, експертизи) зазначаються: 1) місце і дата проведення дослідження (аналізу, експертизи); 2) ким і на підставі якого документа проводилося дослідження (аналіз, експертиза); 3) запитання, поставлені перед експертом; 4) об`єкти дослідження (аналізу, експертизи); 5) матеріали і документи, надані експерту; 6) зміст та результати дослідження (аналізу, експертизи) із зазначенням методів їх проведення; 7) оцінка результатів дослідження (аналізу, експертизи), висновки та їх обґрунтування.

У матеріалах справи наявний висновок Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 20.08.2025 № -0282, який не містить підпису експерта та начальника управління.

Як зазначив відповідач, вказаний висновок було надіслано листом Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень Державної митної служби України від 20.08.2025 № 7.17-37/37-01/7/302, на який накладено цифровий підпис начальника зазначеного управління.

Разом із тим, копію висновку від 20.08.2025 № -0282 з підписами експерта та начальника Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби відповідачем надано не було.

Додана до заперечення копія зміни № 1 від 24.10.2025 до висновку № -0282 від 20.08.2025, якою у зв`язку з виявленою технічною помилкою викладено пункт 12 в іншій редакції, також не містить підписів експерта та начальника Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що внаслідок порушення митним органом процедури відібрання проб (зразків) товару, встановленої Митним кодексом України, прийняте за результатами дослідження таких проб рішення щодо класифікації товарів № 25UA6-КТ від 22.08.2025 не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 300 від 25.09.2025.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За подання до суду даної позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у сумі 2422,40 грн (3028,00 х 0,8).

Отже, позивачем надміру сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн (3028,00-2422,40).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Південно-Східної митниці щодо класифікації товарів № 25UA6-КТ від 22.08.2025.

Стягнути з Південно-Східної митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод», місцезнаходження: 61058, м. Харків, вул. Роллана Ромен, буд. 12, .

Відповідач: Південно-Східна митниця, місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, .

Повний текст рішення суду складено 12.03.2026.

Суддя В.В. Рянська