Справа № 953/242/26
Суддя: Власова Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/242/26
Провадження № 2-а/953/50/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Власової Ю.Ю.,

секретар судового засідання Панченко Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , м. Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Шелехової К.О. та скасувати постанову серії ЕНА № 6465303 від 05.01.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі розгляд справи проводиться за правилами ст. 286 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

22.01.2026 позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Шелехової К.О. належним відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2026 клопотання зажоволено, та постановлено замінити відповідача поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Шелехову К.О. належним відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

2. Аргументи учасників справи.

Вимоги позову ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6465303 від 05.01.2026, поліцейським 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Шелеховою К.О., його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, у зв`язку із тим, що нібито 05.01.2026 о 10 год. 48 хв. по пров. Розторгуївському, 2 у м. Харкові, він, керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle, р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказує, що 05.01.2026 він зупинив свій автомобіль Volkswagen Caravelle, р.н. НОМЕР_1 , на якому встановлено знак особи з інвалідністю, по пров. Розторгуївському у м. Харкові. В автомобілі знаходились пасажири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зважаючи на те, що парковочні місця на парковці є дуже вузькими, а місць для паркування автомобілів для лиць з інвалідністю не передбачено, ним здійснено зупинку у місці, де була можливість безперешкодно висадити інваліда дитинства 3-ої групи ОСОБА_3 . Після чого, до автомобіля підійшли два співробітника поліції, одним з яких була сержант поліції Шелехова К.О., яка попросила пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Вона зазначила, що ним здійснено зупинку у забороненому для цього місці, після чого, винесено постанову серії ЕНА № 6465303 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Прохання врахувати ті обставини, що він є особою з інвалідністю 2-ої групи, та в автомобіль мав здійснювати посадку інвалід дитинства 3-ої групи, для якого посадка на дозволеному парковочному місці буде значно утруднена, були проігноровані. На скарження, що на парковці немає місць для осіб з інвалідністю, отримано відповідь, що співробітників поліції це не стосується. Постанова винесена без розгляду справи по суті, не зареєстровано клопотання, не вказано доказу правопорушення та не заслухано свідків події. Все аргументувалося тим, що в автомобілі був вимкнений двигун. Вказане лише підтверджує недбале ставлення працівника поліції Шелехової К.О. до розгляду справи.

Таким чином, позивач вважає протиправними дії поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Шелехової К.О., та просить скасувати постанову серії ЕНА № 6465303 від 05.01.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відзиві на позов відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, та вказує про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки вона винесена без порушень матеріального та процесуального права.

3. Позиції учасників судового провадження

Позивач у судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився.

Зважаючи на належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду даної справи, враховуючи положення ч. ч. 1-3 ст. 268 КАС України, розгляд справи здійснений за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6465303 від 05.01.2026, складеною поліцейським 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Шелеховою К.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Зі змісту постанови убачається, що накладення адміністративного стягнення відбулося внаслідок звинувачення ОСОБА_1 у тому, що05.01.2026 о 10 год. 48 хв. по пров. Розторгуївському, 2 у м. Харкові, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle, р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

3. Релевантне законодавство.

Відповідно до преамбули Закону України від 30.06.1993 N 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон N 3353-ХІІ) цей Закон визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (стаття 1 Закону N 3353-ХІІ).

Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, окрім іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону N 3353-ХІІ).

Пунктом 1.1 ПДР встановлено, що ці Правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.3, 1.9 ПДР).

За приписами пункту 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.4.в) ПДР України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Зокрема, дорожній знак, який досліджується в рамках даної справи 3.34. "Зупинку заборонено", відноситься до групи заборонних дорожніх знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено», забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу), дозволяє рух лише прямо.

Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами та за наявності під знаком 3.34 «Зупинку заборонено», таблички 7.18, на водіїв з інвалідністю, що керують автомобілем, позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», а також на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та зупинки, стоянки.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: (1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; (2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; (3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; (4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; (5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом частин першої-третьої ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

4. Мотиви і висновки суду

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною першою статті 78 КАС України вказано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як установлено судовим розглядом, позивач не заперечує обставину того, що 05.01.2026 він зупинив автомобіль Volkswagen СаravelІе, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по пров. Розторгуєвському, 2 у м. Харкові.

Вказане свідчить, що позивачем визнається факт керування транспортним засобом, а також зупинку керованого ним транспортного засобу в місці, що вказане в оскаржуваній постанові.

Також установлено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», без наявності під знаком 3.34 «Зупинку заборонено» таблички 7.18 "Крім осіб з інвалідністю", що у свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для визнання протиправними дії поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Шелехової К.О. та скасування постанови серії ЕНА № 6465303 від 05.01.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Інші доводи і заперечення означених висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 2 , 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні адміністравтиного позову ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя - Ю.Ю. Власова