Справа № 420/24650/24
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій позивач просить суд:

визнати відмову Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.05.2024 р. у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам протиправною;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 р. про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Стислий виклад позиції позивача.

У позові вказано, що позивачка та її діти є внутрішньо переміщеними особами, які перемістилися із Херсонської міської громади.

Як вказує позивач, з січня 2023 р. до березня 2024 р. позивач отримувала допомогу на проживання на себе та своїх дітей. У зв`язку із змінами в нормативно-правових актах, що регламентують призначення та виплату такої допомоги, 27 березня 2024 р. позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації через ЦНАП Оболонського району м. Києва за призначенням допомоги на проживання на себе та своїх дітей на наступний шестимісячний період, відповідно до Постанови КМУ від 20.03.2022 р. №332 (зі змінами).

24 липня 2024 р. позивач отримала (через ЦНАП) повідомлення від 31.05.2024 р. (без номера) про те, що їй відмовлено у призначені допомоги так як позивач, нібито, не відповідаю вимогам 11.13.2-13.4 Порядку, оскільки неповнолітні члени сім`ї не перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки до заяви додані документи, які вимагались, зокрема, копії паспорта та ідентифікаційного коду чоловіка позивачки, довідки з місця роботи позивачки та чоловіка, довідки з місця навчання та облік виховання дітей (школа, дитячий садочок) та копії довідок про взяття як внутрішньо переміщеної особи на позивача та дітей.

Так, на переконання позивача, вона відповідає критеріям, визначеним у п. 13-2 (підпункт 4) Порядку, оскільки у складі сім`ї є працездатні особи, які працюють, та діти до 18 років, а сукупних дохід на членів сім`ї не перевищує 4 розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, а відтак позивач має право на призначення даного виду допомоги. Стосовно, нібито, не перебування дітей на обліку, позивач вказує, що до заяви додавалися довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на себе (довідка від 01.09.2022р. №3005-) та дітей (довідка від 01.09.2022р. №3005- та від 01.09.2022р. №3005- ).

Стислий виклад заперечень відповідача - Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Стислий виклад заперечень відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024, головуючим суддею у справі №420/24650/24 призначено суддю Токмілову Л.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 16.01.2025 витребувано в Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації заяву ОСОБА_1 про призначення допомоги на проживання з додатками до неї; інші документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Зупинено провадження у справі до надання Управлінням соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації витребуваних документів.

22 травня 2025 року від Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (відповідно до наказу від 11.10.2024 № 38 перейменовано на Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації) надійшли витребувані судом докази.

31 липня 2025 року до суду від Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Згідно з Розпорядженням про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи від 06.08.2025 №421, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Токмілової Л.М. з 20.05.2025 у довготривалій соціальній відпустці, що підтверджується даними табелю обліку робочого часу від 06.08.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 420/24650/24.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025, у справі №420/24650/24 призначено головуючого суддю Бабенка Д.А.

Суд ухвалою від 02.09.2025 прийняв до провадження справу №420/24650/24, поновив провадження в адміністративній справі за №420/24650/24, відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача, залучив до участі у справі №420/24650/24 у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, розгляд справи розпочав спочатку, встановив сторонам строки для надання заяв по суті.

Суд ухвалою від 10.03.2026, у зв`язку з перейменуванням відповідача, замінив відповідача в адміністративній справі №420/24650/24 з Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві () на правонаступника Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ().

Відповідно до статті 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У порядку частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно із статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідачі не скористались своїм диспозитивним правом на подання відзиву чи іншої заяви по суті спору із запереченнями щодо обставин, викладених у позовній заяві.

Суд оцінює поведінку відповідачів, що ненадання відзиву, є зловживанням процесуальним правом відповідачів та невиконання процесуального обов`язку.

Ненадання відзиву (чи будь-яких заяв по суті спору із запереченнями доводів позову) суб`єктом владних повноважень не спростовує підтвердження відповідачем порушеного права позивача, яке є предметом спору.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності наданих у повній мірі відповідачами відзивів не позов.

Необхідність судового реагування щодо офіційного встановлення обставин справи у даному випадку, які визнаються відповідачами, шляхом ігнорування процесуальних прав та обов`язків, відсутня.

З огляду на викладене, суд вирішує справу на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Суд встановив, що 27 березня 2024 року позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації через ЦНАП Оболонського району м. Києва із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

У поданій заяві позивачка вказала двох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В означені заяві позивач вказала, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є ВПО у м.Києві та на допомогу не претендує.

До поданої заяви позивачка додала, зокрема довідки ВПО на ім`я позивачки та її неповнолітніх дітей:

довідка від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ;

довідка від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 ;

довідка від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 .

31 травня 2024 року Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації прийняло рішення №53005-24-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

В означеному рішенні вказано, що позивач не відповідає вимогам п.13.2-13.4 Порядку, оскільки неповнолітні члени сім`ї не перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі - Закон №1706-VII у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону №1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 Закону №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Постанова №505).

У зв`язку із набранням чинності 22.03.2022 постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою був затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332), Постанова №505 втратила чинність.

Пунктами 2, 3 Порядку №332 (в первісній редакції) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 №457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» пункт 3 Порядку №332 було доповнено абзацами такого змісту: «Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій».

15 липня 2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» (далі Постанова №709 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 якої визначено, що з 1 серпня 2023 р. виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», продовжується автоматично на один шестимісячний період.

У разі подання заяви в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), або формування в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери допомога призначається з нарахуванням за період із місяця, в якому було подано заяву, з автоматичним продовженням з 1 серпня 2023 р. з урахуванням вимог абзаців першого - п`ятого цього пункту.

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначено Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) (далі Порядок, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.2 Порядку, з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Пунктом 4 Порядку визначено, що для призначення допомоги уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

За наявності технічної можливості, заява може подаватися в електронній формі за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до пункту 20 цього Порядку.

За приписами п.5 Порядку, допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, зокрема які перемістилися (повторно перемістилися) з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що особам, які мають право на виплату допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709 Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2023 р., № 69, ст. 3990), та особам/сім`ям, які є отримувачами допомоги відповідно до цього Порядку, особам, які перемістилися з територій, включених до переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та (або) у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання), та особам, які отримували допомогу та відмовилися від неї/ яким вона була припинена, та (або) яких було знято з обліку як внутрішньо переміщених осіб, у разі повернення осіб до покинутого місця проживання, з якого здійснилося переміщення, та повторного взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб її виплата може бути продовжена ще на один шестимісячний період за умови їх відповідності критеріям, зазначеним у пунктах 7, 7-1, 13-1-13-4 цього Порядку.

Пунктом 13-2 Порядку передбачено, що для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли, зокрема у складі сім`ї є працездатні особи, які працюють, провадять підприємницьку діяльність/незалежну професійну діяльність, зокрема, які протягом попередніх шести місяців отримання допомоги працевлаштувалися, зареєструвалися як фізична особа - підприємець та розпочали відповідну діяльність або отримали допомогу на здобуття економічної самостійності/мікрогрант/грант на створення або розвиток власного бізнесу/ваучер на навчання, у складі сім`ї є діти віком до 18 років та/або особи до 23 років, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти.

Допомога призначається на всіх осіб з числа внутрішньо переміщених осіб у такій сім`ї з урахуванням норм пункту 13-3 цього Порядку;

Відповідно до п.13-3 Порядку, у разі коли внутрішньо переміщеним особам з числа членів сім`ї або отримувачам допомоги, зазначеним у пункті 13-2 цього Порядку, виплачувалася допомога і в такій сім`ї є кілька непрацюючих працездатних осіб, протягом двох місяців з дня призначення допомоги на наступний шестимісячний період інші непрацюючі працездатні особи із складу сім`ї (крім одного отримувача допомоги) зобов`язані зареєструватися в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, зокрема для отримання ваучера на навчання, або розпочати діяльність відповідно до Закону України Про зайнятість населення.

Суд встановив, що 27 березня 2024 року позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації через ЦНАП Оболонського району м. Києва із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

У поданій заяві позивачка вказала двох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В означені заяві позивач вказала, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є ВПО у м.Києві та на допомогу не претендує.

До поданої заяви позивачка додала, зокрема довідки ВПО на ім`я позивачки та її неповнолітніх дітей:

довідка від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ;

довідка від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 ;

довідка від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 .

31 травня 2024 року Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації прийняло рішення №53005-24-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

В означеному рішенні вказано, що позивач не відповідає вимогам п.13.2-13.4 Порядку, оскільки неповнолітні члени сім`ї не перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

Як вже зазначено судом, відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб передбачені ст.12 Закону №1706-VII.

Так, відповідно до ч.1 ст.12 Закону №1706-VII, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла кримінальне правопорушення: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; вчинення кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку або військового кримінального правопорушення;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що позивач та її неповнолітні діти є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується:

довідкою від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ;

довідкою від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 ;

довідкою від 01.09.2022 № 3005- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 .

Отже, в силу приписів ч.1 ст.4 Закону №1706-VII, означені довідки діють безстроково.

Матеріали справи не містять жодних доказів про прийняття рішень суб`єктом владних повноважень щодо скасування означених довідок у порядку, визначеному Законом №1706-VII, та, відповідно, належного повідомлення позивача про скасування означених вище довідок.

За таких обставин, суд вважає безпідставним твердження Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у спірному рішенні про те, що неповнолітні члени сім`ї позивача не перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

Суд не бере до уваги скріншоти з Єдиної інформаційної бази даних ВПО та витяг з Єдиної інформаційної бази даних ВПО, оскільки факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, а надані до суду відомості з Єдиної інформаційної бази даних ВПО не узгоджуються із довідками ВПО позивача та її неповнолітніх дітей та не містять жодних відомостей щодо рішення про скасування довідок ВПО у визначеному Законом №1706-VII порядку.

За встановлених обставин, суд доходить висновку, що рішення Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 травня 2024 року №53005-24-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги зобов`язального характеру, суд виходить з такого.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 № 765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України», функції щодо призначення та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2025 передано до Пенсійного фонду України.

Згідно з п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зважаючи на викладене, з метою поновлення прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми законодавства, суд дійшов до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, наявні підстави для стягнення з Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації як правонаступника Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві суми сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн, оскільки рішенням саме цього суб`єкта владних повноважень порушені права позивача.

Інші доводи відповідача по суті спірних правовідносин суд вважає спростованими вищенаведеними висновками.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 травня 2024 року №53005-24-2 про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, , місцезнаходження: вул. Озерна, буд.18а, м. Київ, Київська обл., 04209.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м., Київська обл., 04053.

Суддя Дмитро БАБЕНКО