Справа № 348/425/26
Суддя: Солодовніков Р. С.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/425/26

Номер провадження 2-а/348/11/26

11 березня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області:

в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.,

за участі секретаря судового засідання: Бойчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

за участі представника позивача адвоката Семчука М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 лютого 2026 року йому на мобільний телефон надійшло повідомлення із АТ «Райффайзен Банк» про те, що згідно рішення Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області мої карткові рахунки арештовано. 18.02.2026 року його представником адвокатом Семчуком М.М. надіслано адвокатський запит до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області про надання копій документів на підставі яких арештовано карткові рахунки. Виконавче провадження відкрито на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 04.12.2025 року за №25000, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 ч. 3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 03.12.2025 року посадовими особами його доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки та звірки облікових даних АІТС «Оберіг» було виявлено, що він не пройшов ВЛК, відповідно порушив абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Вважаю вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення такою, що підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

З винесеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності він не згоден. Самого «порушення» належним чином зафіксовано не було і жодних доказів його вчинення немає. Жодних сповіщень, жодних повісток по місцю роботи чи по місцю проживання, реєстрації з вимогою явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК йому до початку грудня 2025 року не надходило, тому він вважаю, що жодних порушень законодавства не вчиняв.

З 02.10.2025 року він знаходився на лікуванні в різних медичних закладах у зв`язку з перенесеним гострим інфарктом нижньої стінки міокарда, йому зроблено кілька операцій, він є особою з інвалідністю 3 групи. У зв`язку з таким станом здоров`я в його не було ніякого змісту ухилятися від проходження ВЛК. Якщо б повістку чи сповіщення він отримав по місцю роботи чи по місцю проживання, реєстрації то обов`язково зі всіма медичними документами з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК.

На початку грудня 2025 року через вищевказані проблеми із здоров`ям він перебував на лікарняному і йому зателефонував диспетчер з ТзОВ «Дорожнє підприємство ПБС» та повідомив, що на підприємство телефонували із ІНФОРМАЦІЯ_2 і повідомили, що йому необхідно 5 грудня з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичної комісії ВЛК. ВІн мав можливість і вирішив прибути ІНФОРМАЦІЯ_2 не 5 грудня 2025 року, а 3 грудня 2025 року.

3 грудня 2025 року він самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому працівники повідомили, що він повинен оплатити якийсь штраф не зрозуміло за що. Він відповів, що штраф оплачувати не буду, оскільки жодних порушень не вчиняв. Після цього його відправили для проходження ВЛК.

На вимогу посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 він пройшов ВЛК, і був визнаний непридатним для проходження військової служби, що також свідчить про те, що він не мав наміру ухилятися від проходження ВЛК.

Таким чином зазначені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсності. До цього часу, жодних сповіщень, жодних повісток по місцю роботи, по місцю проживання, реєстрації із ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило. В ІНФОРМАЦІЯ_4 прекрасно знали де він працює і для того щоб його викликати в ТЦК навіть не потрібно було надсилати повістки по місцю реєстрації, проживання, для цього достатньо було зателефонувати по місцю моєї роботи керівництву ТзОВ «Дорожнє підприємство ПБС», що ІНФОРМАЦІЯ_5 неодноразово робив і добросовісно являвся за їхніми викликами. Вважає, що жодних порушень законодавства не вчиняв і в його діях нема складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьої статті 210-1 КУпАП.

Просив поновити строк на оскарження вказаної постанови, так як про її існування дізнася тільки 18.02.2026 пісял блокування банківських рахунків.

А тому, винесена постанова підлягає скасування, а адміністративна справа закриттю.

Відзив на позов ну заяву не поступав.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначений в позові.

В суді представник позивача надав пояснення про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний. Він офіційно працевлаштований у ТОВ «Дорожнє підприємство ПБС» та усі виклики отримує за місцем роботи. Від викликів РТЦК ніколи не ухилявся. З червня 2024 до серпня 2024 року ОСОБА_1 за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 під АДРЕСА_1 залучався для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Перед направленням його військово-обліковий документ оновлено у РТЦК та додано штрих-код на останній сторінці. У подальшому викликів щодо проходження ВЛК він не отримував. З 02.10.2025 проходив лікування, переніс операцію через інфаркт, йому встановлена ІІІ група інвалідності. На виклик РТЦК з`явитися 05.12.2025 для проходження ВЛК він самостійно з`явився 03.12.2025 і пройшов ВЛК, проте документи йому не надали. Обмежено придатним раніше він не визнавався. Протокол про адміністративне правопорушення не отримував.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову № 25000 від 04.12.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, однак належним чином повідомлявся про розгляд справи. Правом на відзив на позовну заяву не скористався.

ІНФОРМАЦІЯ_5 не виконана ухвала суду про надання належним чином завірених копій матеріалів адміністративної справи, в рамках якої було винесено постанову № 25000 від 04.12.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема: облікову картку до військового квитка військово-облікові документи; поштові повідомлення або конверти, документи про направлення у відділ поліції звернення про доставку громадян , які вчинили правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_6 для складання протоколів.

Про причини ненадання цих доказів суд не повідомлений.

Неявка представника відповідача і ненадання документів не є перешкодою у розгляді справи.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2026 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Витребувано докази у справі.

Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 і проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 3-5).

З копії воєнного білету НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, та з 1990 року перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військово-обліковий документ містить штрих код, отже військово-облікові дані ОСОБА_1 оновлено відповідно до діючого законодавства (а.с. 18-20).

04.12.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №25000 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до змісту постанови 04.12.2025 року посадовими особами ОСОБА_1 доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки та звірки облікових даних АІТС «Оберіг» було виявлено, що він не пройшов ВЛК, відповідно порушив абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. (а.с. 6-7).

Позивачем ОСОБА_1 надані копії медичних довідок та виписок з медичних установ, з яких встановлено, що він дійсно проходив лікування в період 02.10.2025 до 24.11.2025 року з приводу гострого інфаркту, йому проведено операцію ( а.с. 10-15).

Заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи з 27.01.2026 року по теперішній час, що підтверджується довідкою витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №242/26/236/ВП (а.с. 9).

З скіншоту повідомлення з мобільного телефону позивача ОСОБА_1 встановлено, що його банківських рахунок арештовано (а.с. 32).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст..276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем перебування на військовому обліку особи, яка вчинила такі адміністративні правопорушення, або за місцем їх виявлення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі обов`язок проходити військово-лікарську комісію.

Відповідно до змісту постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 04.12.2025 року посадовими особами ОСОБА_1 доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки та звірки облікових даних АІТС «Оберіг» було виявлено, що він не пройшов ВЛК, відповідно порушив абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно із абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.12.2025 року не містить даних у який строк військовозобов`язаний ОСОБА_1 повинен був пройти ВЛК, на яку дату він викликався для проходження ВЛК та якими доказами це підтверджено.

Постанова не містить дату та час вчинення правопорушення.

Відсутність у постанові від 04.12.2025 відомостей про дату та час вчинення правопорушення свідчить про її неповноту та невідповідність вимогам статей 256,283 КУпАП, отже постанова повинна містити серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, а вказані обставини є суттєвими при визначенні наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні.

Зазначені порушення є істотними, отже без зазначення цих даний суд позбавлений можливості перевірити дотримання строків накладення адміністративного стягнення.

Представником відповідача без повідомлення причин не надано доказів, які б підтверджували належне повідомлення ОСОБА_1 про необхідність проходження ВЛК, його направлення на адресу позивача або повідомлення за місцем роботи, та отримання позивачем. При тому, що за наданими позивачем доказами ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в період з 02.10.2025 до 24.11.2025 року з приводу перенесеного гострого інфаркту та проведення операції.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідач не надав суду жодних доказів та змістовних пояснень на спростування доводів позивача щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови. Зокрема, не надані матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскарженої постанови та не вжито жодних заходів щодо спростування доводів позивача, а також не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Тобто, відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок щодо подання доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд позбавлений можливості перевірити дотримання порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності: складення протоколу, роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявності сукупності доказів, які підтверджують наявність події правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Разом з ним судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута уповноваженою посадовою особою за відсутності відомостей про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи не пізніше ніж за три доби до дня її розгляду, оскільки за змістом постанови 03.12.2025 ОСОБА_1 доставлений до РТЦК, а наступного дня прийнята постанова про накладення на нього стягнення, чим порушено вимоги ст..278 КУпАП та п. 10 Розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Висновки суду:

Враховуючи наведені норми права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що у цьому випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У цьому випадку посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 не вжила заходів для повного з`ясування обставин справи, в порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності прийняла постанову, яка не відповідає вимогам закону, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 про скасування постанови задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення № 25000 від 04.12.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його постановлення.

Повний текст рішення складено 11 березня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Солодовніков Р.С.