Справа № 160/36044/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
18.12.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.10.2025 №149036/01-16 про призначення пенсії за віком відповідно до заяви від 25.09.2025 ОСОБА_1 та скасувати його;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2025 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу періоди:
1) роботи з 16.07.1982 по 31.03.1986 роки за довідкою №К-452/04-01 від 24.12.2020;
2) роботи з 01.04.1986 по 19.09.1995 роки за довідкою №К-453/04/01 від 24.12.2020;
3) роботи з 30.10.1995 по 19.01.1996 роки за довідкою №209 від 02.09.2025;
4) роботи з 23.01.1996 по 08.09.1997 роки за довідкою №2 від 09.09.2025.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 означену позовну заяву залишено без руху. Позивачеві встановлено строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом надання до суду оригіналу документа про доплату судового збору у розмірі 1211, 20 грн.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про уснунення недоліків, разом з тим долучено квитанцію від 31.12.2025 у розмірі 1211,20 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем повністю усунуто недоліки позовної заяви та у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
13.01.2026 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Однак, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Обґрунтувань неможливості подання відзиву у строк, встановлений судом, клопотань про продовження строку на подання відзиву надано не було.
За приписами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
25.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсійний вік, визначений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 років.
Вік заявника 60 років 02 місяці 06 днів.
Необхідний страховий стаж відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 32 роки.
Страховий стаж заявника становить 21 рік 11 місяців 17 днів.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи 16.07.1982 по 31.03.1986, з 01.04.1986 по 19.09.1995, з 30.10.1995 по 19.01.1996 та з 23.01.1996 по 08.09.1997 згідно довідок, оскільки відсутні записи у трудовій книжці; зарахування можливе після надходження актів перевірок про підтвердження стажу.
Відмовити в призначенні пенсії за віком на підставі статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, визначеного законодавством (32 роки).
Не погоджуючись з означеним рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно приписів ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Необхідний страховий стаж становить - не менше 32 роки.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788) та від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд зазначає таке.
Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно Архівної довідки від 24.12.2020 №К-452/04-01, виданою Комунальною установою Об`єднаного трудового архіву міської та сільських територіальних громад Новоодеського району, зазначено, що в архівному фонді РО «СТ» Новоодеського району Миколаївської області у первинних документах, а саме: книгах наказів та відомостях про нарахування заробітної плати значиться слюсарем ОСОБА_1 з 16 липня 1982 року - наказ № 69-к від 16.07.1982 року по 31 березня 1986року наказ № 14-к від 31.03.1986року.
Підстава: Ф 46, о 1, спр. №59 арк. 101.
Згідно Архівної довідки від 24.12.2020 №К-453/04-01, виданою Комунальною установою Об`єднаного трудового архіву міської та сільських територіальних громад Новоодеського району, зазначено, що в архівному фонді ВАТ «Райагропостач» Новоодеського району Миколаївської області у первинних документах, а саме: книгах наказів та відомостях про нарахування заробітної плати значиться трактористом ОСОБА_1 з 01 квітня 1986року-наказ № 3-к від 01.04.1986року по 19 вересня 1995 року наказ № 18-к від 19.09.1995року, зарахований за переводом з РО «СГТ» у новоутворений Новоодеський «Райагропостач».
Підстава: Ф 67, о 1, спр. №30, спр. 119.
Згідно довідки від 02.09.2025 №209, виданою ПАТ Ніконд, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював на Миколаївському заводі конденсаторів (акціонерному товаристві «Ніконд», ПАТ «Ніконд», ПРАТ «Ніконд») та у Новоодеській філії Миколаївського заводу конденсаторів з 30.10.1995р. (Нак. №3 від 30.10.1995р.) по 19.01.1996р. (Пр. №3 від 19.01.1996р.).
Підстава: книга прийому (1995р.) та звільнення (1996р.) працівників.
Згідно довідки від 09.09.2025 №2, виданою Новоодеською державною сортодослідною станцією Миколаївського обласного державного центру експертизи сортів рослин Миколаївської області, ОСОБА_1 дійсно працював на посаді механізатора з 23.01.1996р. наказ № 4 від 22.01.1996р., та був звільнений з займаної посади з 08.09.1997 р. за власним бажанням згідно наказу №14 від 10.09.1997 р.
Підстава: книга наказів за 1991-2000 р.
Відмова Пенсійного фонду України у проведені перерахунку пенсії за віком відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - не містить будь-яких посилань на невідповідність вказаних довідок чинному законодавству (або її недостовірності).
Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Таким чином суд зазначає, що при виникненні у відповідача сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Однак, матеріали справи не містять доказів щодо здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевірки достовірності відомостей про позивача.
Ризик неможливості здійснення такої перевірки з незалежних від людини причин не може бути покладений на особу, що звернулась за перерахунком пенсії, якщо вимоги до форми довідки були дотримані підприємством, що її видало.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача, зазначені як підстави для відмови у перерахунку пенсії та врахування довідки, з огляду на те, що за вимогами чинного законодавства неможливість проведення перевірки не дає підстав для відмови у перерахунку пенсії та врахування довідок про заробітну плату.
Так, у довідці вказані первинні документи, на підставі яких зазначені нарахування заробітної плати (особові рахунки, платіжні відомості або інші документи про нараховану та сплачену заробітну плату). Довідка має вихідні реквізити (дату, номер), підписи посадових осіб, які їх склали, та печатку архівної установи.
Зокрема Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17 зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Враховуючи викладене, вищезазначеними довідками підтверджений факт роботи позивача у спірні періоди з 16.07.1982 по 31.03.1986, з 01.04.1986 по 19.09.1995, з 30.10.1995 по 19.01.1996, з 23.01.1996 по 08.09.1997.
Відтак, суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було протиправно не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди роботи з 16.07.1982 по 31.03.1986, з 01.04.1986 по 19.09.1995, з 30.10.1995 по 19.01.1996, з 23.01.1996 по 08.09.1997.
Враховуючи, що права позивача порушено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням, яке визнано протиправним, суд дійшов висновку щодо необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2025 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу періоди:
1) роботи з 16.07.1982 по 31.03.1986 роки за довідкою №К-452/04-01 від 24.12.2020;
2) роботи з 01.04.1986 по 19.09.1995 роки за довідкою №К-453/04/01 від 24.12.2020;
3) роботи з 30.10.1995 по 19.01.1996 роки за довідкою №209 від 02.09.2025;
4) роботи з 23.01.1996 по 08.09.1997 роки за довідкою №2 від 09.09.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 90, 94, 139, 241-246, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.10.2025 №149036/01-16 про призначення пенсії за віком відповідно до заяви від 25.09.2025 ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2025 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу періоди:
1) роботи з 16.07.1982 по 31.03.1986 роки за довідкою №К-452/04-01 від 24.12.2020;
2) роботи з 01.04.1986 по 19.09.1995 роки за довідкою №К-453/04/01 від 24.12.2020;
3) роботи з 30.10.1995 по 19.01.1996 роки за довідкою №209 від 02.09.2025;
4) роботи з 23.01.1996 по 08.09.1997 роки за довідкою №2 від 09.09.2025.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 11.03.2026.

Суддя О.В. Царікова