Справа № 580/1061/26
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року справа № 580/1061/26
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Черкаській області, звернувшись до суду з позовною заявою, в якій просить:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 156266,53 грн. (реквізити для зарахування коштів: р/р UА0023755; Отримувач - ГУК у Черк.обл./тг м.Умань/18010300; Код отримувача - 37930566; Банк отримувача - Казначейство України).

09.02.2026 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З матеріалів справи видно, що поштове відправлення №66 разом з ухвалою суду від 09/02/2026, що були надіслані судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві ( АДРЕСА_2 ), повернуто до суду без виконання та з відміткою "адресат за вказаною адресою відсутній".

Згідно відповіді №2446996 з Єдиного державного демографічного реєстру відсутні відмості за запитом стосовно ОСОБА_1 .

Представник відповідача, надав до суду заяву з додатком - копії паспорта ОСОБА_1 , де на с. 13 паспорта містяться відомості щодо зареєстрованого місця проживання, а саме з 10.09.2020: АДРЕСА_3 .

20.02.2026 представником відповідача надано через підсистему "Електронний суду" відзив на позовну заяву, де зазначає, що 16.05.2025 зверталась через офіційний лист на адресу податкового органу, з проханням не здійснювати нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, оскільки майно яке належить на праві приватної власності, і відносно якого здійснювалось нарахування податковим органом, було знищено в наслідок російської агресії, а саме в наслідок пожежі яка була спричиненою витоком ракетного палива при фактичному прильоті російської ракети на земельну ділянку на якій знаходилось це майно. Відповідні нарахування податків за весь період володіння майном відповідачем сплачувались регулярно. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2025 року, яке набрало законної сили 27.02.2025 року. Позов задоволено частково. Вирішено стягнути з держави російська федерація на користь відповідача матеріальну шкоду, завдану збройною агресією російської федерації, в розмірі 14 943 067 (чотирнадцять мільйонів дев`ятсот сорок три тисячі) грн 00 коп, моральну шкоду в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. та витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 30111 (тридцять тисяч сто одинадцять) грн 48 коп.

Звертаючись з листом на адресу податкового органу відповідач просила розглянути дану заяву, врахувати обставини знищення даного майна та не здійснювати нарахування податку на нерухоме майно, про результати просила повідомити в письмовій формі, проте відповіді не отримала.

Крім того представник у відзиві зазначає, що листування з податковим органом відбувалось поштовим зв`язком з вказанням актуальної адреси проживання, надаючи суду докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, через список № 30.01.2026 на адресу, за якою відповідач не зареєстрована з 2020 року.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши надані суб`єктом владних повноважень докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Так, відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.п. 15.1-15.2 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковим боргом є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. "а" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення відповідного податкового повідомлення-рішення.

Як видно з матеріалів справи, за відповідачем рахується борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості в загальній сумі 156266,53 грн, що підтверджується відповідною довідкою Головного управління ДПС у Черкаській області про суми податкового боргу фізичної особи.

Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичним особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 14.05.2020 №0-2305 по строку сплати 16.11.2020 на суму 16166,41 грн (з урахуванням сплати 556,57 грн. недоїмка становить 15609,84 грн); податкового повідомлення-рішення від 09.04.2021 №0-2305 по строку сплати 14.11.2021 на суму 16772,38 грн; податкового повідомлення-рішення від 24.08.2022 №0-2305 по строку сплати 20.12.2022 на суму 23244,30 грн; податкового повідомлення-рішення від 23.06.2023 №0-2305-UА0032972 по строку сплати 07.02.2024 на суму 31896,35 грн; податкового повідомлення-рішення від 20.06.2024 № 0-2305-UА0032972 по строку сплати 11.11.2024 на суму 32877,77 грн; податкового повідомлення-рішення від 05.06.2025 № 0-2305-UА0032972 по строку сплати 18.10.2025 на суму 34840,62 грн.

За приписами пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

Водночас порядок листування з платником податків встановлено статтею 42 ПК України.

Згідно з п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

За правилами, передбаченими пунктом 42.2 статті ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, встановленому пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України обумовлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Крім того, пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Суд встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 14.05.2020 №0-2305, від 09.04.2021 №0-2305, від 24.08.2022 №0-2305; 23.06.2023 №0-2305-UА0032972; від 20.06.2024 №0-2305-UА0032972; від 05.06.2025 № 0-2305-UА0032972 та податкова вимога від 26.03.2019 за №8192-52 направлялись позивачем рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача: АДРЕСА_1 однак були повернуті з відмітками "за закінченням терміну зберігання".

Разом з тим суд враховує відомості з паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_2 , згідно з яких відповідач з 10.09.2020 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

З наведеного суд доходить висновку, що податковий орган надсилав податкові повідомлення-рішеннявід 09.04.2021 №0-2305, від 24.08.2022 №0-2305; 23.06.2023 №0-2305-UА0032972; від 20.06.2024 №0-2305-UА0032972; від 05.06.2025 № 0-2305- UА0032972 на поштову адресу, до якої відповідач немає відношення та яка не є його місцем реєстрації.

Тому, з огляду на приписи статтей 42, 59, 266 ПК України, відсутні достатні підстави вважати, що податкові вищезазначені повідомлення-рішення, що надсилались відповідачу, є такими, що вручені платнику податків.

Суд наголошує, що у спірних відносинах саме на позивача покладено обов`язок з доказування правомірності заявлених позовних вимог.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд встановив, що позивач як суб`єкт владних повноважень не довів факту надсилання відповідачу вищезазначених податкових повідомлень-рішень з дотриманням вимог чинного податкового законодавства, що є необхідними та обов`язковими умовами для прийняття судом рішення про стягнення з платника податків податкового боргу.

Крім того, згідно норм ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Податкові органи мають 1095 днів (3 роки) для звернення до суду з моменту виникнення боргу або узгодження податкового зобов`язання. В даному випадку Позивачем не вказано та не доказано в належний спосіб, а ні дату виникнення боргу, а ні узгодження податкового зобов`язання.

Згідно із абз. 7 пп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

На підставі ст. 266 п. 266.7. пп. 266.7.2. ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Тобто, до 1 липня наступного року, за попередній рік.

Отже, вказана норма визначає порядок і строки надсилання (вручення) рішення контролюючого органу.

Податкові повідомлення - рішення на які посилається позивач, а саме: від 14.05.2020 року № 0-2305 по строку сплати 16.11.2020 на суму 16166,41 грн. (з урахуванням сплати 556,57 грн недоїмка становить 15609,84 грн); 09.04.2021 року № 0-2305 по строку сплати 14.11.2021 на суму 16772,38 грн; від 24.08.2022 року № 0-2305 по строку сплати 20.12.2022 на суму 23244,30 грн, позивачем при пред`явлені до суду вимог обґрунтованих даними податковими повідомленнями рішеннями не дотримано строку позовної давності.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача та оцінивши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 "Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду складене 11.03.2026.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО