Справа № 160/14808/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Сухотська К.В., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю торговельно-промислової компанії «АУРУМ ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю торговельно-промислової компанії «АУРУМ ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
03.06.2025 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно з якою позовні вимоги викладені в такій редакції:
Ухвалою суду від 09.06.2025 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження суддею Кучугурною Н.В. одноособово; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Враховуючи викладене, відповідач зазначає про правомірність оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог.
Також позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких навів доводи, які, на думку позивача, свідчать про реальність господарських операцій між ним та контрагентами, зазначеними в акті перевірки.
Крім цього, додаткові пояснення надав до суду відповідач, в яких підтримав доводи, наведені в обгрунтування відзиву на позовну заяву.
В інших поясненнях, які надійшли до суду, позивач указує на реальність господарських операцій між ним та контрагентами, зазначеними в акті перевірки, та надає пояснення щодо строку повідомлення платника податків про призначення перевірки.
30.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які стосуються проведеної перевірки.
04.12.2025 від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії рішення учасника ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» №23/10-2025 від 23.10.2025, Статуту (нова редакція) від 23.10.2025, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.10.2025.
Ухвалою від 07.07.2025 задоволено клопотання позивача про виклик свідка, яке надійшло до суду 25.06.2025, викликано у судове засідання під час розгляду справи по суті для допиту як свідка ОСОБА_1 головного державного інспектора відділу позапланових перевірок ризикових платників податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
15.10.2025 від позивача надійшло клопотання про виклик як свідка у справі ОСОБА_2 , який є колишнім засновником ТОВ ТПК «Аурум ЛТД», у задоволенні якого було відмовлено ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 15.10.2025.
Ухвалою від 09.06.2025 підготовче засідання призначено на 07 липня 2025 року на 13:00 год.
Підготовчі засідання у цій справі були проведені 07.07.2025 і 04.08.2025.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 04.08.2025 суд закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті на 17.09.2025 на 15:00 год.
Розгляд справи по суті відбувся 17.09.2025, 15.10.2025, 19.11.2025, 17.12.2025, 25.02.2026 і 09.03.2026.
У судовому засіданні, яке відбулось 25.02.2026, був допитаний свідок - ОСОБА_1 головний державний інспектор відділу позапланових перевірок ризикових платників податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
У судових засіданнях представник позивача підтримав позовну заяву і наполягав на її задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.
У судовому засіданні 09.03.2026 суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Результати перевірки оформлені відповідним актом від 09.12.2024 №3940/04-36-07-05/20232126.ї (далі Акт).
В акті зазначено, що перевіркою встановлено порушення ТОВ ТПК «Аурум»:
п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 1444060 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість за жовтень 2021 р. на суму 276074 грн, за листопад 2021 р. на суму 924790 грн, за грудень 2022 р. на суму 243196 грн (ряд.18 декларації).
За висновками контролюючого органу, неможливо підтвердити реальність фінансово-господарських відносин ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ПСБ» за період з 01.03.2020 по 31.03.2020, з ТОВ «ТЕКТА БУД» за період з 01.09.2021 по 30.09.2021, з ТОВ «Маркаіда» за період з 01.09.2021 по 30.09.2021, з ТОВ «РЕМІКСТАЙМ» за період з 01.10.2021 по 30.11.2021, та всіх звітних періодів, в яких було задекларовано податковий кредит по взаємовідносинам з цими контрагентами.
На це податкове повідомлення-рішення позивач подав скаргу.
У рішенні вказано, що висновки перевірки в частині завищення податкового кредиту з ПДВ ТОВ ТПК «Аурум» по взаємовідносинах з ТОВ «ПСБ» не забезпечені належною доказовою базою, є передчасними і підлягають скасуванню.
Вказане податкове повідомлення-рішення і є предметом оскарження у цій справі.
Крім цього, 02.12.2024 контролюючим органом був складений акт №3047/04-36-07-05/20232126 «Про ненадання інформації та первинних документів для проведення перевірки».
Позивач не погоджується із цим податковим повідомленням-рішенням, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначає, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно з пунктом 78.5 статті 75 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Виїзна перевірка має проводиться виключно за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. У разі ж якщо перевірка проводиться в приміщенні контролюючого органу, то така перевірка є невиїзною.
Так, згідно з матеріалами перевірки, які надані до матеріалів справи, контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ ТПК «Аурум ЛТД».
Перевірка була проведена відповідачем з 26.11.2024 по 02.12.2024.
Вказаний вище наказ 26.11.2024 (тобто в день проведення перевірки) був отриманий керівником ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» Пучковою О.І., про що свідчить її підпис на копії примірника наказу, який був наданий відповідачем.
У судовому засіданні був допитаний свідок головний державний інспектор відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Махиня Наталія Василівна.
Свідок пояснила, що за усною домовленістю із директором ТОВ ТПК «Аурум ЛТД» перевірка проводилась за місцезнаходженням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
У свою чергу, позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідач фактично провів невиїзну документальну позапланову перевірку.
Суд указує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначено вище, документальна виїзна перевірка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем абз.7 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, оскільки фактично перевірку позивача було проведено не за його місцезнаходженням, а в приміщенні контролюючого органу, що фактично свідчить про проведення невиїзної перевірки.
При цьому, суд указує, що при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення, і при цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу.
Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18.
Щодо суті виявлених за результатами проведеної перевірки порушень, суд зазначає таке.
Визначення господарської діяльності відображене в підпункті 14.1.36 пункту 14.1. статті 14 ПК України, відповідно до якого це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до підпункту 14.1.231 п.14. ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
За змістом підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 вказаного Кодексу.
Відповідно до пунктів 200.1.-200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За змістом пункту 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з пунктом 198.3. статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін(пункт201.1. статті 201 ПК України).
Згідно з пунктом 201.4. статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзаци 1 та 2 пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України).
За таких обставин, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у покупця таких товарів (послуг) виникає право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені статті 44 Податкового кодексу України,
Так, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 44.2. статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV(далі Закон №996-XIV в редакції на час спірних відносин), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За приписами частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Отже, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, яке містить аналогічні норми.
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №1540/3501/18, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.
При цьому, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону N 996-XIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.
Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, і спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.
При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
Так, суд установив, що між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Підрядником, та КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради, як Замовником, були укладені Договір №27-08-01 від 27.08.2019, Договір №2809 від 28.09.2020, Договір №0809 від 08.09.2021.
Згідно з розділом 1 Договору №27-08-01 від 27.08.2019 предметом Договору є виконання Підрядником ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» відповідно до проектно-кошторисної документації робіт по об`єкту «Капітальний ремонт Парку ім. Писаржевського у м. Дніпрі». Цим розділом встановлено, що Замовник надає Підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), затверджену проектно-кошторисну документацію та зобов`язується прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Будівельний майданчик (фронт робіт), наданий КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради, як Замовником, ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Підряднику с фактично місцем отримання ТМЦ, складування та зберігання ТМЦ, проведення робіт та отримання послуг на виконання Договору №27-08-01 від 27.08.2019.
На виконання умов розділу 1 Договору №27-08-01 від 27.08.2019 Замовником, КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради, передано ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» Робочий проект (РП) «Капітальний ремонт Парку ім. Писаржевського у м. Дніпрі» Архітектурні рішення. Генеральний план (Шифр 22/01) з відповідною кошторисною документацією.
Одночасно КП «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради замовлена та надана ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» відповідна проектно-кошторисна документація.
Відповідно до умов зазначених вище договорів (п.п.5.4.3. п.5.4.), підрядник може залучати до виконання робіт інших осіб (субпідрядників) з письмової згоди замовника. При цьому договір субпідряду укладається та виконується з дотриманням загальних вимог, визначених договором та/або чинним законодавством України. Підрядник відповідає за результати роботи субпідрядників і виступає перед замовником, як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками як замовник.
Так, між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Замовником, та ТОВ «МАРКАІДА», як Підрядником, укладений Договір підряду №1517-21 від 17.09.2021. Предметом Договору підряду №1517-21 від 17.09.2021 є виконання Підрядником робіт з капітального ремонту Парку ім. Писаржевського м. Дніпро.
Додатками №1-5 до Договору підряду №1517-21 від 17.09.2021 р. обумовлені види робіт за кількістю, ціною та загальною сумою.
Між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Покупцем, та ТОВ «РЕМІКСТАЙМ», як Продавцем, укладений Договір купівлі-продажу №27-09-21 від 27.09.2021.
Предметом Договору купівлі-продажу №27-09-21 від 27.09.2021 є поставка Товару, перелік якого узгоджений в Додатку 2 від 01.10.2021, Додатку №3 від 25.10.2021, Додатку №4 від 28.10.2021, Додатку №5 від 15.11.2021 до Договору купівлі-продажу №27-09-21 від 27.09.2021. Згідно із цими додатками, узгоджені найменування товарів, кількість, ціна, сума поставки.
Згідно з рахунком №0110 від 01.10.2021, видатковою накладною №0110 від 01.10.2021, TTH №0110/21 від 01.10.2021 Продавцем на адресу Покупця (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського) були відвантажені алюмінієві опори освітлення аннод. натур. конусна з комплектуючими на загальну суму 828000,00 грн., в т.ч. ПДВ 138000,00 грн.
Відповідно до рахунку №2510 від 25.10.2021, видаткової накладної №2510 від 25.10.2021, TTH №2510/21 від 25.10.2021 Продавцем на адресу Покупця (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського) були відвантажені секції огороження з квадратного профілю (2000x1200) з витою стійкою д.42 на загальну суму 1284000,00 грн., в т.ч. ПДВ 214000,00 грн.
Відповідно до рахунку №2810 від 28.10.2021, видаткової накладної №2810 від 28.10.2021, TTH №2810/21 від 28.10.2021 Продавцем на адресу Покупця (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського) були відвантажені клеї зв`язуючі, праймер поліуретановий, грануляти каучукові, розчинник на загальну суму 888050,40 грн., в т.ч. ПДВ 148008,40 грн.
Відповідно до рахунку №1511 від 15.11.2021, видаткової накладної №1511 від 15.11.2021, TTH №1511/21 від 15.11.2021 Продавцем на адресу Покупця (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського) були відвантажені секції огороження з квадратного профілю (2000x1200) з витою стійкою д.42 на загальну суму 1682040,00 грн., в т.ч. ПДВ 280340,00 грн.
Позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти: п/д №870 від 22.10.2021 р. у сумі 838000,00 грн., в т.ч. ПДВ 138000,00 грн., п/д №883 від 28.10.2021 у сумі 149,18 грн., в т.ч. ПДВ 24,86 грн., п/д №916 від 15.11.2021 у сумі 888050,40 грн., в т.ч. ПДВ 148008,40 грн., п/д №920 від 16.11.2021 у сумі 1284000,00 грн., в т.ч. ПДВ 214000,00 грн., п/д №952 від 01.12.2021 у сумі 1682040,00 грн., в т.ч. ПДВ 280340,00 грн.
Між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Покупцем, та ТОВ «РЕМІКСТАЙМ», як Продавцем, укладений Договір купівлі-продажу №01/11/21 від 01.11.2021.
Предметом Договору купівлі-продажу №01/11/21 від 01.11.2021 є поставка Товару, перелік якого узгоджений Додатком №1 до Договору купівлі-продажу №01/11/21 від 01.11.2021.
Позивачем було сплачено п/д №925 від 17.11.2021 на розрахунковий рахунок постачальника грошові кошти у сумі 866652,00 грн., в т.ч. ПДВ 144442,00 грн.
Між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Покупцем, та ТОВ «ТЕКТА БУД», як Продавцем, укладений Договір купівлі-продажу №20-09/21 від 20.09.2021.
Сторонами узгоджені істотні умови договору, в тому числі предмет договору, питання вартості, якості товарів та порядок оплати; строки, місце поставки (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського), здійснення поставки товару продавцем та за рахунок продавця, порядок здачі-приймання товару; обов`язки, права та відповідальність сторін; строк дії договору.
Додатками до Договору купівлі-продажу №20-09/21 від 20.09.2021 узгоджені специфікації за найменуванням товару, кількістю, ціною та загальною сумою.
Додатком №3 від 24.09.2021 підписана сторонами специфікація на загальну суму 2016,00 грн., в т.ч. ПДВ 336,00 грн. Поставка товару (перегной, щити опалубні) здійснена на підставі рахунку №24-09/21 від 24.09.2021, видаткової накладної №24-09/21 від 24.09.2021, TTH №24-09/21 від 24.09.2021 на загальну суму 2016,00 грн., в т.ч. ПДВ 336,00 грн.
ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як покупцем, сплачені грошові кошти на користь ТОВ «ТЕКТА БУД», як продавця, платіжним дорученням №850 від 08.10.2021 загальну суму 2016,00 грн., в т.ч. ПДВ 336,00грн.
Продавець ТОВ «ТЕКТА БУД» виписав на користь покупця ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» податкову накладну №264 від 24.09.2021 на загальну суму 2016,00 грн., в т.ч. ПДВ 336,00 грн.
Між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Покупцем, та ТОВ «ТЕКТА БУД», як Продавцем, укладений Договір купівлі-продажу №01-09/21 від 15.09.2021.
Сторонами узгоджені істотні умови договору, в тому числі предмет договору, питання вартості, якості товарів та порядок оплати; строки, місце поставки (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського), здійснення поставки товару продавцем та за рахунок продавця, порядок здачі-приймання товару; обов`язки, права та відповідальність сторін; строк дії договору.
Додатком до Договору купівлі-продажу №01-09/21 від 15.09.2021 узгоджена специфікація за найменуванням товару, кількістю, ціною та загальною сумою 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
Поставка товару (саджанці ясеня, ялівця, кизильника) здійснена на підставі рахунку №16-09/21 від 16.09.2021, видаткової накладної №16-09/21 від 16.09.2021, ТТН №16-09/21 від 16.09.2021 на загальну суму 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як покупцем, сплачені грошові кошти на користь ТОВ «ТЕКТА БУД», як продавця, платіжним дорученням №858 від 11.10.2021 загальну суму 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
Продавець ТОВ «ТЕКТА БУД» виписав на користь покупця ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» податкову накладну №258 від 16.09.2021 на загальну суму 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
Між ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД», як Покупцем, та ТОВ «ТЕКТА БУД», як Продавцем, укладений Договір купівлі-продажу №01/09/21 від 15.09.2021р.
Предметом Договору купівлі-продажу №01/09/21 від 15.09.2021 є поставка Товару, перелік якого узгоджений Додатком №1 до Договору купівлі-продажу №01/09/21 від 15.09.2021. Цим додатком узгоджені найменування товарів, кількість, ціна, загальна сума поставки у розмірі 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
Відповідно до рахунку №16-09/21 від 16.09.2021, видаткової накладної №16-09/21 від 16.09.2021, ТТН №16-09/21 від 16.09.2021 Продавцем на адресу Покупця (м. Дніпро, Парк ім. Писаржевського) були відвантажені дерева (ясень, ялівець, кизильник) на загальну суму 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
Позивач сплатив грошові кошти на користь Продавця п/д №858 від 11.10.2021 на загальну суму 796955,00 грн., в т.ч. ПДВ 132825,83 грн.
Судом під час розгляду справи були досліджені наведені вище первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, є підставою для податкового обліку.
Надані позивачем первинні документи спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
При цьому, всі первинні документи, надані позивачем, відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення. Тоді як, відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Таким чином, первинні документи, надані позивачем на підтвердження дійсності вказаних господарських операцій, враховуючи співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом діяльності позивача та у сукупності зі встановленими обставинами господарських операцій, підтверджують формування показників податкової звітності та вказують на реальність господарських операцій, які достовірно відображені у бухгалтерському обліку є підставою для формування податкового кредиту.
Суд зазначає, що відповідно до сталої та послідовної практики Верховного Суду, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.
За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.
Суд відхиляє доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду лише на податкову інформацію щодо його контрагента (відсутність достатніх трудових ресурсів осіб з відповідною спеціальною освітою, відсутність основних засобів, необхідних складських, виробничих приміщень та обладнання у періоді, що перевірявся тощо; дослідження ланцюга постачання), оскільки відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання ТМЦ (виконання робіт, надання послуг), носять виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це.
Суд зазначає, що відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд указує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до п.123.1. ст.123 Податкового кодексу України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
- тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п.123.2. ст.123 Податкового кодексу України, діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю торговельно-промислової компанії «АУРУМ ЛТД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю торговельно-промислова компанія «АУРУМ ЛТД».

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішення складено 09.03.2026.

Суддя Н.В. Кучугурна