Справа № 280/1767/25
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа №280/1767/25

адміністративне провадження № К/990/7699/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н. В.,

суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі № 280/1767/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача стосовно нарахування у вересні 2024 року пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 в розмірі, менше мінімальної пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), установленої на вересень 2024 року;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 в розмірі, не менше мінімальної пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, установленої на вересень 2024 року, за винятком виплачених сум та з урахуванням компенсації втрати частини доходів.

19.08.2025 рішенням Запорізького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026, у задоволенні позову відмовлено.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 20.02.2026.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шевцова Н. В., судді Стеценко С. Г., Коваленко Н. В.

На підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 10.03.2026 № 295/0/78-26 у зв`язку з відпусткою судді Коваленко Н. В., яка входить до складу постійної колегії, з метою дотримання строків розгляду справ, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 280/1767/25.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 у цій справі визначено новий склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: головуючий суддя - Шевцова Н. В., судді Стеценко С. Г., Тацій Л. В.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню рішення, зокрема судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав, передбачених підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

А саме, у касаційній скарзі позивач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки питання виплати недоотриманої пенсії з урахуванням індексації / перерахунку на момент здійснення такої виплати неодноразово поставало у судах першої та апеляційної інстанцій, проте це питання не досліджувалося Верховним Судом.

Позивач також доводить, що ця справа має виняткове значення для позивача, адже рішення судів попередніх інстанцій порушують його конституційне право власності та наголошує, що питання розрахунку розміру пенсії громадян, які проживають за межами України, продовжує залишатися актуальним для тисяч пенсіонерів, громадян України, які проживають за кордоном, так як не перестає бути предметом спору у всіх органах Пенсійного фонду та у всіх судових інстанціях.

Зазначені твердження позивача мають загальний, формальний характер та не містять належного обґрунтування. До того ж, покликання про відсутність висновку Верховного Суду у спірних правовідносинах суперечить змісту касаційної скарги, у якій є покликання на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.03.2025 у справі № 400/8389/21 та від 04.04.2025 у справі № 400/6530/21.

Наведене свідчить про те, що заявник просить переглянути оскаржувані судові рішення з двох взаємовиключних підстав, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, які до того ж не можуть бути належним обґрунтуванням можливості оскарження судових рішень відповідно до підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отож посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у справі незначної складності, не виключає необхідність обґрунтування застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності та розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 у справі № 280/1767/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали суду направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. В. Шевцова

С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій