Справа № 320/8375/26
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 березня 2026 року м. Київ № 320/8375/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

Державної податкової служби України

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20.10.2025:

№110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0336424, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0336424, №010-2651-UA0875983, №010-2657-UA0875983;

- скасувати рішення ДПС України від 02.01.2026.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вказаних вимог в позовній заяві не зазначено місцезнаходження, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача - Державної податкової служби України.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Недотримання цієї вимоги позбавляє суд можливості належним чином визначити предмет і підстави позову, а тому з`ясувати межі судового розгляду та забезпечити ефективний захист прав, свобод чи інтересів позивача.

Водночас судом встановлено, що позовні вимоги сформульовані загально та без належної конкретизації фактичних обставин, що унеможливлює з`ясування предмета спору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати рішення ДПС України від 02.01.2026. Водночас у позовній заяві не вказано реквізитів даного рішення, що свідчить про невизначеність предмету спору.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що просить скасувати №010-2651-UA0875983, №010-2657-UA0875983 податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20.10.2025, однак доказів винесення відповідачем таких рішень не надано.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, з врахуванням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема вказати які саме рішення позивач просить скасувати.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Частинами першою другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як вже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі також ПК України).

Так, спеціальними нормами, які встановлюють порядок оскарження рішень контролюючих органів, є норми статті 56 ПК України. Зі змісту цієї статті вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків у першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За пунктом 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 уже сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 липня 2025 року в справі №500/2276/24.

Предметом цього позову є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 20.10.2025 №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0336424, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0336424, №010-2651-UA0875983, №010-2657-UA0875983.

Водночас, матеріалами позовної заяви підтверджується, що позивачем щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень проводилася процедура адміністративного оскарження. Так, рішенням ДПС України від 02.01.2026 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. Як вказує позивач у позовній заяві зазначене рішення ним було отримано 10.01.2026.

Отже, в цьому випадку слід враховувати, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати місячний строк звернення до суду з відповідною позовною заявою.

В свою чергу, позовну заяву про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень подано до суду 23.02.2026, тобто поза межами встановленого місячного строку.

При цьому вмотивованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку позивачем до позовної заяви не додано.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, позивачу відповідно до частини шостої статті 161 КАС України необхідно подати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку звернення до суду з цим позовом та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом.

Відповідно до частини 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на момент звернення до адміністративного суду.

Зокрема, за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», який вступив в дію з 01.01.2026, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2026 року складає 3328,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову в електронній формі немайнового характеру становить 1 064,96 грн (за кожну немайнову вимогу).

Позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

Тобто при зверненні до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами розмір судового збору становить 1 064,96 грн. (1331,20 х 0,08).

Натомість згідно з доданою до позовної заяви квитанцією позивач сплатив судовий збір у розмірі 998,40 грн. Відтак, сума недоплати судового збору становить 66,56 грн.

Доказів сплати позивачем судового збору за позовні вимоги майнового характеру в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу заявника на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Суд зазначає, що позовна заява не містить ціну позову за вимоги майнового характеру.

Згідно ст. 14.1.157 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Так, податкові повідомлення-рішення містять інформацію про суми грошового зобов`язання, які має сплатити платник податків. При цьому, в матеріалах позовної заяви відсутні відомості щодо суми грошового зобов`язання спірних повідомлень-рішень від 20.10.2025 №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0336424, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0875983, №110-2657-UA0336424, №010-2651-UA0875983, №010-2657-UA0875983.

За приписами частини другої ст. 169 КАС України, зокрема, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позивачем не зазначено суми грошового зобов`язання спірних повідомлень-рішень, суд не має можливості встановити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), суд вважає необхідним зобов`язати позивача надати відомості про спірні повідомлення-рішення, зокрема, суми грошового зобов`язання кожного спірного повідомлення-рішення та узагальнену, та вказати в уточненій позовній заяві ціну позову з урахування вимог майнового характеру.

З урахуванням вище вищевказаного, судовий збір, який позивачу необхідно доплатити за вимоги майнового характеру при поданні даного адміністративного позову розраховується за формулою:

ціна позову за вимогу майнового характеру, тобто загальна сума грошового зобов`язання спірних повідомлень-рішень (далі ціна позову) * 1 відсоток ціни позову (але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2026 році становить 3328,00 грн).

Отже, позивач, звертаючись до суду з таким позовом, повинен був сплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру. Однак, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору за вимоги майнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі, розрахований за вищевказаною формулою після визначення позивачем ціни позову за вимоги майнового характеру та надати докази сплати судового збору.

Згідно частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом десяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачу необхідно усунути вищезазначені недоліки позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення ним у встановлений судом спосіб і строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву буде повернуто відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Колеснікова І.С.