Справа № 480/3354/25
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 480/3354/25

адміністративне провадження № К/990/10024/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області

на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року

у справі №480/3354/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ КОНСТРАКШИН"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2026 року на адресу Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №480/3354/25, предметом спору в якій є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 грудня 2024 року № 314; визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 16 грудня 2024 року № 314.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року, позов задоволено.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

У поданій касаційній скарзі, скаржник, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення, посилається зокрема на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми підпункту 39.3.3 пункту 39.3 статті 39 Податкового кодексу України, без врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 09 липня 2024 року у справі №160/3387/22.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 09 липня 2024 року у справі №160/3387/22 не свідчить про наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України підстави касаційного оскарження, оскільки правовідносини у зазначеній справі та у справі, що переглядається, не є подібними за своїм змістом та правовими питаннями, які були ключовими при розгляді справи.

Так, у справі №160/3387/22 Верховний Суд досліджував питання правильності визначення дати здійснення контрольованої операції для цілей застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни та, відповідно, моменту, на який має визначатися інформація про зіставні ціни. Натомість у справі, що переглядається, ключовим питанням спору є правомірність використання контролюючим органом певних джерел інформації для визначення відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» та дотримання вимог підпункту 39.2.1.3 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України щодо застосування біржових котирувань товарів, що мають біржове котирування. Отже, правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09 липня 2024 року у справі №160/3387/22, сформульовані з акцентом на інше правове питання та з урахуванням встановлених у тій справі фактичних обставин, що не дає підстав вважати правовідносини подібними у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з оцінкою доказів, наданою судами першої та апеляційної інстанцій. Адже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій вирішували питання щодо джерел інформації, використаних для визначення відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», зіставності цін, методології трансферного ціноутворення, а не лише питання дати, на яку мають визначатися зіставні ціни.

При цьому, скаржник у касаційній скарзі не визначає підставою касаційного оскарження пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини і опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, із загальним посиланням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та виходить за межі повноважень касаційного суду.

Загальне посилання на ухвалення судом апеляційної інстанцій рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Сумській області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 243, 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №480/3354/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕРМІНАЛ КОНСТРАКШИН" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень-повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяР.Ф. Ханова