Справа № 160/36891/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
26 грудня 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в особі представника Прохорова Олександра Олександровича через систему "Електронний Суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з вимогами:
Ухвалою суду від 29.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Також 15.01.2026 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідачем не визначено конкретно, які саме документи не було надано, та яких саме документів не вистачило відповідачу для проведення перевірки. Окрім того, у запиті від 27.03.2024р. не могло бути запитано інформацію за період діяльності з 01.01.2024р. по 31.12.2024р., оскільки такий період ще не закінчився. Також зазначено, що після 01.01.2024р. позивачем було отримано дохід на суму меншу ніж 1 000 000,00 грн., внаслідок чого у нього не виник обов`язок реєструватися платником податку на додану вартість. З наведеного можна зробити висновок, що позивач не набув обов`язку нарахувати та сплатити податок на додану вартість на суму доходу, отриману у 2024 році, тобто на суму 568 750,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований 04.02.2020 року у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 7217/04-36-24-12-07 від 27.03.2024 р. анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 31 грудня 2023 року.

Судом встановлено, що у період з 20.05.2025 року по 26.05.2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 09.04.2025 року № 2360-п, відповідно до п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, пп. 69.35-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість за період 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р., за результатом якої складено акт перевірки № 2513/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 02.06.2025 р..

Згідно з актом № 2513/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 02.06.2025 р., в ході перевірки встановлені порушення:

1. п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.4, п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, з урахуванням п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України, п. 4 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість № 21 в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у період з 11.01.2024 р. по 31.12.2024 р. всього на 113 750,00 грн., у т.ч. у квітні 2024 року на 47 500,00 грн., у серпні 2024 року на 66 250,00 грн.;

2. п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в частині не надання до перевірки документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, використовувались у податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податку на додану вартість за період з 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р.;

3. п.п. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України в частині подання не в повному обсязі документів, визначених у запиті ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13.

Також судом встановлено, що на адресу ФОП ОСОБА_1 направлявся запит № 1 від 20.05.2025 р. про надання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відносяться до здійснення підприємницької діяльності, використовувались у податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів за період з 01.01.2024р. по 31.12.2024р.: банківські виписки по рахунках в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк»; в разі відсутності руху надати довідку; видаткові, товарні накладні на придбання та продаж товарів, робіт та послуг; акти виконаних робіт на отримані та надані послуги; квитанції, касові чеки на придбання товарів, робіт та послуг; книга обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість), книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність; договори (угоди, контракти) із постачальниками на отримання товарів, робіт чи послуг, із покупцями на продаж товарів; договори оренди (суборенди) та/або свідоцтво на право власності на нерухоме майно, договори купівлі-продажу, техпаспорта на обладнання (рухоме майно тощо); залишки ТМЦ станом на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі товарів (об`єктів), в кількісному та вартісному виразі в цінах придбання (в формі довідки); стан дебіторської та кредиторської заборгованостей на початок та кінець перевіряємого періоду в розрізі покупців та постачальників (в формі довідки); довідку щодо списання товарів (продукції) по роках в розрізі найменувань, одиниць виміру, кількості та сумах (без ПДВ); структуру валових доходів та валових витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу за період з 01.01.2024р. по 31.12.2024р.

В означеному запиті вказано про необхідність надання документів з відповідним описом 23.05.2025р.

Запит № 1 від 20.05.2025 р. направлено на адресу позивача, що підтверджено матеріалами справи.

На підставі акта перевірки № 2513/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 02.06.2025 р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято:

- податкове повідомлення рішення від 07.07.2025 р. № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковим зобов`язанням на суму 113750,00 грн., за штрафними санкціями на 28437,50 грн.;

- податкове повідомлення рішення від 09.07.2025 р. № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 9020,00 грн., в тому числі: у розмірі 8000,00 грн. - за надання не в повному обсязі документів, визначених у запиті ГУ ДПС від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13.

Також судом встановлено, що на адресу ФОП ОСОБА_1 направлявся запит від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13 з вимогою надати пояснення та підтверджуючі документи, пов`язані з декларуванням доходу, витрат, та сплатою податку на доходи з фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2023 року по теперішній час, а саме:

- угоди на продаж/придбання товарів (робіт, послуг);

- фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - товарно- транспортні накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товарно- матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг);

- фінансово-господарські документи, що підтверджують виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг);

інші документи.

Супровідним листом вих.№12 від 01.05.2024 р. ФОП ОСОБА_1 було надано договори на виконання послуг, специфікації, акти наданих послуг, виписки з банку, книга обліку доходів на 244 аркушах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. (пункт 291.3 статті 291 Податкового кодексу України).

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема: третя група: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 293.3 статті 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків: 1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу (пункт 293.4 статті 293 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Так, за приписами підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву (підпункт 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації.

Разом з цим, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку (пункт 299.1 статті 299 Податкового кодексу України).

Проте, зобов`язання, встановлене підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не виконав, нову заяву в установленому порядку до контролюючого органу щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої, або третьої групи не подав.

Суд зауважує, що спрощена система оподаткування - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності, отже така система є більш «м`якою» («пільговою») та для перебування на такій системі має бути дотримана певна процедура, зокрема в частині подання заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку відповідної групи.

Таким чином, у 2024 році позивач, фактично отримавши за 2023 календарний рік дохід у розмірі, що перевищує обсяг доходу, встановлений для платників третьої групи, в силу вимог п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України був зобов`язаний перейти на будь-які іншу систему оподаткування, в тому числі на спрощену, з відповідним обранням виду групи спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку відповідної групи, або на загальну систему оподаткування та задекларувати дохід з урахуванням вимог п.296.5 ст.296, п.п.1 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно пунктів 183.1, 183.2 статті 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, особа, яка безпосередньо здійснює операції з постачання товарів та послуг на митній території України, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість згідно з розділом V Податкового кодексу України, загальний обсяг яких перевищує 1 млн. грн., зобов`язана згідно з вимогами Податкового кодексу України подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженнями заяву та зареєструватись платником податку на додану вартість.

При цьому таке правило, не застосовується до платників єдиного податку першої-третьої груп.

Обрахування граничного обсягу оподатковуваних операцій (1 млн грн.), з досягненням якого пов`язується обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість, а також обов`язок з його сплати та подання звітності, особою, яка є платником єдиного податку, здійснюється з моменту, коли у цієї особи виник обов`язок перейти на загальну систему оподаткування, оскільки до цього ця особа звільнена від сплати податку на додану вартість.

Отже, в особи, що перейшла зі спрощеної системи оподаткування на сплату інших податків і зборів, обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість виникає в разі якщо загальна сума від здійснення операцій із постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість). При цьому, обрахунок загальної суми розпочинається з часу переходу на загальну систему оподаткування, тобто для визначення наявності обов`язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість та подання звітності з такого податку, отриманні від здійснення операцій на спрощеній системі оподаткування суми не враховуються.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 26.02.2019 у справі 814/4461/13-а, від 05.09.2019 №813/8772/14 та 16.10.2019 у справі №1340/4383/18.

Відповідно пункту 183.10 статті 183 Податкового кодексу України особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Отже, зважаючи на те, що перехід на загальну систему оподаткування ФОП ОСОБА_1 здійснено з 01 січня 2024 року, обрахунок загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, має обраховуватись протягом останніх 12 календарних місяців, тобто в даному випадку - за період січень-грудень 2024 року.

Судом встановлено, що у період з 11.01.2024 року по 31.12.2024 року ФОП ОСОБА_1 отримано від контрагентів дохід на загальну суму 568750,00 грн., у т.ч. у квітні 2024 року 237500,00 грн., у серпні 2024 року 331250,00 грн., що є сумою меншою ніж 1000000 гривень, отже, обов`язок зареєструватися як платник податку на додану вартість у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) у ФОП ОСОБА_1 у 2024 році був відсутній.

Отже, відповідне нарахування ФОП ОСОБА_1 податку на додану вартість за період з 11.01.2024 року по 31.12.2024 року є безпідставним, так само як висновки перевірки про порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 07.07.2025 р. № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковим зобов`язанням на суму 113750,00 грн., за штрафними санкціями на 28437,50 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги в частині скасування податкового повідомлення рішення від 09.07.2025 р. № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 9020,00 грн., в тому числі: у розмірі 8000,00 грн. - за надання не в повному обсязі документів, визначених у запиті ГУ ДПС від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13, суд вказує таке.

Так, як вже судом встановлено, на адресу ФОП ОСОБА_1 було направлено запит від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13 з вимогою надати пояснення та підтверджуючі документи, пов`язані з декларуванням доходу, витрат, та сплатою податку на доходи з фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2023 року по теперішній час, а саме:

- угоди на продаж/придбання товарів (робіт, послуг);

- фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг);

- фінансово-господарські документи, що підтверджують виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг);

інші документи.

Супровідним листом вих.№12 від 01.05.2024 р. ФОП ОСОБА_1 було надано договори на виконання послуг, специфікації, акти наданих послуг, виписки з банку, книга обліку доходів на 244 аркушах.

Також листом Соборного відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області №13533/04-36-24-12-14 від 31.05.2024 р. підтверджено, що 02.05.2024 р. ФОП ОСОБА_1 надано лист №45026/6 з копіями підтверджуючих документів.

Проте в акті перевірки № 2513/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 02.06.2025 р. вказано про надання не в повному обсязі документів на запит від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13.

Разом з тим, ані в акті перевірки, ані у відзиві на позов відповідачем не конкретизовано які саме документи не були надані, зважаючи на те, що супровідним листом вих.№12 від 01.05.2024 р. ФОП ОСОБА_1 було надано документи в обсязі на 244 аркушах.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України вказано, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:

1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, серед іншого:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті;

9) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (підпункт 73.3.3 статті 73 Податкового кодексу України).

Суд вказує, що платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Також платник податків у разі якщо посадова особа контролюючого органу, відмовляється з будь яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, має право до закінчення перевірки надіслати такі безпосередньо до контролюючого органу. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Також суд вказує, що текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

Проте відповідачем такі вимоги не виконано, зміст акту перевірки № 2513/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 02.06.2025 р. не відображає яка саме документи не були надані ФОП ОСОБА_1 , або які документи не були враховані під час перевірки.

З огляду на викладене, податкове повідомлення рішення від 09.07.2025 р. № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 9020,00 грн., в тому числі: у розмірі 8000,00 грн., - за надання не в повному обсязі документів, визначених у запиті ГУ ДПС від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13 прийнято відповідачем необґрунтовано та є таким, що підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідач належними доказами не підтвердив правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, та наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про протиправність таких.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 07.07.2025 р. № та від 09.07.2025 р. № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 8 000,00 грн., прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2106,46 грн., що документально підтверджується квитанцією про сплату № A4ZT-K623-M9ZE від 26.12.2025 року.

З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2106,46 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17а, м. Дніпро, 49005; ІК в ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.01.2025 № , яким застосовано до фізичної особи-підприємці ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 621 016, 36 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.07.2025 р. № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковим зобов`язанням на суму 113750,00 грн., за штрафними санкціями на 28437,50 грн..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.07.2025 р. № в частині застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкції у розмірі 8000,00 грн. - за надання не в повному обсязі документів, визначених у запиті ГУ ДПС від 27.03.2024 р. № 20787/6/04-36-24-12-13.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005; ІК в ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) понесені позивачем судові витрати в сумі 2106,46 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 березня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков