Справа № 160/34004/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» № 197 АД від 08.09.2025;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2025 № 77 АД «Про результати службового розслідування»;
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини № 197 ад від 13.09.2025 «Про призначення службового розслідування» - протиправними;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 , довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) отриманої 24.06.2025 із зазначенням в ній "Травма, ТАК, пов?язана з виконанням обов?язків військової служби".
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що службове розслідування щодо позивача було проведено опосередковано, формально та без встановлення всіх обставин, що мають значення для повного та об?єктивного проведення останнього. Як наслідок, позивач вважає, що слід зобов?язати відповідача видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) внаслідок отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 травми 24.06.2025 із зазначенням, що травма, ТАК, пов?язана з виконанням обов?язків військової служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити, оскільки наказ командира військової частини НОМЕР_1 №197ад від 08.09.2025 про призначення службового розслідування виданий на виконання листа та подання ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким було встановлено порушення процедури первинного службового розслідування та зобов?язано командира усунути виявлені порушення. Командир військової частини був зобов?язаний призначити повторне службове розслідування та не мав дискреції щодо прийняття іншого рішення. Вказаний наказ є внутрішньо-організаційним управлінським актом, який не встановлює вини позивача, не передбачає притягнення її до відповідальності та не створює для неї негативних правових наслідків. Проведення службового розслідування та прийняття рішень за результатами службового розслідування є виключним повноваженням посадової особи, яка уповноважена на розгляд таких службових розслідувань, в той час як суд уповноважений на перевірку дотримання законодавства під час реалізації відповідної владної компетенції відповідачем. Оскаржувані документи не позбавляють позивача жодного права, не створюють для неї негативних юридичних наслідків та не перешкоджає реалізації прав, передбачених законодавством. На підставі викладених обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.
Від відповідача надійшли заперечення, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка взводу засекреченого зв?язку роти батальйону зв?язку та радіотехнічного забезпечення - солдат контрактної служби.
Позивач 24.06.2025 заступила на бойове чергування відповідно до своїх посадових обов?язків. Від оперативного чергового ОКП ПвК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » о 10-55 год. надійшов сигнал - «Ракетна небезпека».
Внаслідок вибухів, перебуваючи в спортивній залі наземного типа, позивачка отримала травму, закрита черепно-мозкова травми, струс мозку.
25.06.2025 позивачка звернулася до КНП» Міська клінічна лікарня № 4», де була оглянута лікарем - неврологом. Доказом даної обставини є консультаційний висновок спеціаліста від 25.06.2025 року, виданий КНП» Міська клінічна лікарня № 4».
26.06.2025 позивачку було оглянуто неврологом в госпіталі в/ч НОМЕР_2 який попередньо встановив діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, гостра реакція на стрес та рекомендував звернутися за стаціонарним лікуванням. Доказом даної обставини є довідка амб № 8259 від 26.06.2025 року, видана лікарем неврологом в/ч НОМЕР_2 В.Семенченком.
22.07.2025 позивачу було проведено медичний огляд у «Госпітальна ВЛК КНП Міська клінічна лікарня № 4», у результаті якого позивачці було надано Довідку військово - лікарської комісії № 2025-0722-1018-3236-0 від 22.07.2025 року з діагнозом: «S06.00. Акубаротравма, наслідки закритої черепно - мозкової травми: струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло- атактичного синдромів. Травма «ТАК» пов?язана з проходженням військової служби».
На підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 15.07.2025 №150ад було проведено службове розслідування щодо факту отримання травмування військовослужбовцем ОСОБА_1 , а також з метою встановлення причин та умов, що сприяли даному факту.
За результатом проведеного службового розслідування 25.07.2025 позивачці було надано Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1128/318/1/1243/пс. У вказаній довідці зазначені обставини отримання травм позивачкою, а саме: «солдат ОСОБА_1 під час чергування в м. Дніпро внаслідок ракетного обстрілу цивільної інфраструктури 24.06.2025 року отримала травмування. За первинною медичною допомогою не зверталася. Нехтуючи сигналом повітряної тривоги, під час несення чергування перебувала без засобів індивідуального захисту, травмування отримано внаслідок особистої необережності. Не перебувала під дією алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин та не мала наміру заподіяти собі навмисну шкоду».
У зв?язку з чим на ім?я командира внесено подання від 05.09.2025 з вимогою розглянути питання щодо скасування результатів службового розслідування за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2025 № 54 як такого, що проведено не об?єктивно та не всебічно, а також не у відповідності до вимог керівного законодавства, а саме: не у відповідністі до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями. Визнати видану довідку про обставини травми, поранення, контузії, каліцтва) від 25.07.2025 №1128/318/1/1243/пс, як таку що видана безпідставно. З урахуванням вимог Інструкції про розслідування та облік сшасних випадків з військовослужбовцями провести відповідне розслідування та за наявності підстав видати солдату ОСОБА_1 відповідний додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу, встановленим порядком.
08.09.2025 командиром в/ч НОМЕР_1 був виданий наказ про проведення службового розслідування щодо факту отримання травмування військовослужбовцем ОСОБА_1 , та з метою встановлення причин та умов, що сприяли даному факту (Наказ № 197ад від 08.09.2025 року).
За результатом службового розслідування складено акт проведення службового розслідування за формою НВ-2 №491 від 12.09.2025 та акт про нещасний випадок за формою НВ-3 № 492 від 12.09.2025.
В ході службового розслідування встановлено, що 24.06.2025 о 10:55 від оперативного черговою ОКП-ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " підполковника ОСОБА_2 отримано сигнал "РАКЕТНА НЕБЕЗПЕКА" по загрозі ракетного удару по зоні відповідальності ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з ростовської області російської федерації. Заступник оперативного чергового зі зв?язку - черговий ПУЗ, РТЗ і А ОКП ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " майор ОСОБА_3 о 10.55 здійснив оповіщення згідно "Схеми оповіщення про ракетну небезпеку" через конференцію №1020 про сигнал "Ракетна небезпека", в тому числі було оповіщено солдата ОСОБА_1 по телефону ЗСУ-002. Після ворожого ракетного удару, який відбувся 24.06.2025 о 10.58, механік взводу засекреченого зв?язку роти зв?язку батальйону зв?язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 була направлена на розосередження. Під час ворожої ракетної атаки 24.06.2025 після отримання сигналу "Ракетна небезпека", солдат ОСОБА_1 знаходилась без засобів індивідуального захисту. На наступний день після ворожого ракетного обстрілу, 25.06.2025 солдат ОСОБА_1 звернулась до лікаря невролога КНП "Міська клінічна лікарня №4" ДМР у зв?язку з погіршенням стану здоров?я. Свідків отримання травмування солдатом ОСОБА_1 не було. Від медичної допомоги на місці після ворожої ракетної атаки 24.06.2025 солдат ОСОБА_1 відмовилась через відсутність скарг на стан здоров?я. Факту нанесення тілесних ушкоджень солдату ОСОБА_1 з боку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 або інших осіб не встановлено. Факту умисного нанесення собі тілесних ушкоджень з боку солдата ОСОБА_1 не встановлено. Згідно довідки ВЛК №2025-0722-4018 від 22.07.2025 солдат (за контрактом) ОСОБА_1 , НОМЕР_4 , 03.07.1987, військова частина НОМЕР_1 , призвана з 30.09.2021 ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено медичний огляд "Госпітальна ВЛК КНП "МКЛ №4" ДМР" 22.07.2025р. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв?язок захворювання: 506.00. Опис діагнозу: Акубаротравма, наслідки закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів.Травма, ТАК, пов?язана з проходженням військової служби. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до легких. Комісією встановлено, що отримання солдатом ОСОБА_1 травмування, пов?язано з проходженням військової служби під час ракетного обстрілу (24.06.2025), з якою вона звернулась за консультацією до невролога 25.06.2025.
В ході службового розслідування були досліджені: Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2025 №143 «Про призначення службового розслідування», Пояснення ОСОБА_4 , Пояснення ОСОБА_5 ; Пояснення ОСОБА_1 ; Пояснення ОСОБА_6 ; Фотографії місця події; Копія консультативного висновку від 25.06.2025; Копія довідки ВЛК №2025-0722-1018-3236-0 від 22.07.2025.
Командиром в/ч НОМЕР_1 винесений наказ від 13.09.2025 року № 77 «Про результати службового розслідування» відповідно до якого встановлено, що нещасний випадок солдата ОСОБА_1 визнано таким, що пов?язаний з виконанням нею обов?язків військової служби, на підставі п.10 наказу Міністра оборони України від 27.10.2021 року № 332 «Про затвердження інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» та зобовязано начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у звязку з отриманням травми під час виконання службових обовязків.
За результатами виконання наказу № 77 позивачу була видана Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.09.2025 року № 512/1. У вказаній довідці зазначені обставини отримання травм позивачкою, а саме: «солдат ОСОБА_1 під час чергування в м. Дніпро внаслідок ракетного обстрілу цивільної інфраструктури 24.06.2025 року отримала травмування. За первинною медичною допомогою не зверталася. Нехтуючи сигналом повітряної тривоги, під час несення чергування перебувала без засобів індивідуального захисту, травмування отримано внаслідок особистої необережності. На підставі висновку акту службового розслідування нещасного випадку № 491 від 12.09.2025 року встановлено, що травмування пов?язане з проходженням військової служби».
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частинами 2-4 статті 2 Закону №2232-XII передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/22, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан. Таким чином, з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє воєнний стан.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).
Як визначено статтею 255 Статуту військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.
Згідно з п. 260 Статуту (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).
У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) до направлення пораненого військовослужбовця на лікування поза розташуванням військової частини, вона надсилається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого приписаний військовослужбовець, який отримав травму (каліцтво, поранення, контузію), протягом 30 днів з дня отримання травми (каліцтва, поранення, контузії) або протягом 30 днів з дня надходження відповідної вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Вказаний Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
За змістом пункту 5 розділу І Порядку №608 розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 №36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за №169/5360.
Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» № 197 АД від 08.09.2025, необхідно зазначити наступне.
На ім?я командира внесено подання від 05.09.2025 з вимогою розглянути питання щодо скасування результатів службового розслідування за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2025 № 54 як такого, що проведено не об?єктивно та не всебічно, а також не у відповідності до вимог керівного законодавства, а саме: не у відповідністі до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями. Визнати видану довідку про обставини травми, поранення, контузії, каліцтва) від 25.07.2025 № 1128/318/1/1243/пс, як таку що видана безпідставно. З урахуванням вимог Інструкції про розслідування та облік сшасних випадків з військовослужбовцями провести відповідне розслідування та за наявності підстав видати солдату ОСОБА_1 відповідний додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу, встановленим порядком.
08.09.2025 командиром в/ч НОМЕР_1 був виданий наказ про проведення службового розслідування щодо факту отримання травмування військовослужбовцем ОСОБА_1 , та з метою встановлення причин та умов, що сприяли даному факту. (Наказ № 197ад від 08.09.2025 року).
Таким чином, командир військової частини був зобов?язаний призначити повторне службове розслідування, а тому суд доходить висновку, що у задоволенні позовної вимоги про скасування наказу про призначення службового розслідування, слід відмовити.
Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2025 № 77 АД «Про результати службового розслідування» та визнання дій військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини № 197 ад від 13.09.2025 «Про призначення службового розслідування» - протиправними, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно з пунктом 2-3 розділу ІІ Інструкції №332 про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції №332 командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:
- негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);
- у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;
- залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;
- якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини - повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;
- протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;
- забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини (пункт 9 розділу ІІ Інструкції №332).
Відповідно до п. 11 розділу ІІ Порядку № 332 обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду; виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира; прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів; отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду; смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.
Відповідно до п. 11 розділу ІІ Інструкції до обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби відносяться: перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин; перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником); алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку; використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження; навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби; природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.
Аналіз викладених положень Інструкції №332, дозволяє суду дійти висновку, що у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, розслідування проводиться за процедурою, визначеною саме безпосередньо розділами ІІ та V Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Пунктом 1.1 глави 1 розділу I Положення № 402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд, зокрема, військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 глави 2 розділу I Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу II Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби, а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.
Главою 6 розділу II Положення № 402 передбачено порядок медичного огляду військовослужбовців.
Пунктом 6.1 глави 6 розділу II Положення №402 визначено, що направлення на медичний огляд проводиться, зокрема, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Пунктом 6.2 глави 6 розділу II Положення № 402 визначено чіткий перелік документів, які подаються на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час. Вказаний перелік передбачає, крім того: подання на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва) (абзац дев`ятий пункту 6.2 глави 6 розділу II Положення).
Відповідно до пункту 6.10 глави 6 розділу II Положення № 402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Пунктом 20.4 глави 20 розділу II Положення № 402 передбачено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов, зокрема, "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час".
Відповідно до пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 визначено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі " - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій.

Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

Пунктом 21.7 Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за №169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Із аналізу наведених норм слідує, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться, зокрема, прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, та на таких військовослужбовців подається відповідний перелік документів, в тому числі в разі, якщо особи, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Також, Додатком 5 до Положення № 402 визначена форма довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зі змісту якої слідує, що саме на підставі наказу командира (начальника) військової частини та за його підписом така довідка видається.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Що ж до доводів щодо порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем під час виконання обов`язків військової служби травми, то суд зазначає таке.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Крім цього, до акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Суд зазначає, що у Акті службового розслідування зазначено, що солдат ОСОБА_1 відмовилась від медичної допомоги 24.06.2025, проте в порушення вимог Інструкції №332 доказів відмови матеріали справи не містять. Крім того, безпосередній командир має забезпечити доставку потерпілого до закладу охорони здоров`я та негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини, чого зроблено не було.

Крім цього, суд критично відноситься до встановлення під час службового розслідування, того, що солдат ОСОБА_1 знаходилась без засобів індивідуального захисту, оскільки, як зазначено в акті, свідків травмування не було, в акті службового рослідування не зазначено про встановлення такого порушення з боку позивачки, натомість позивачка стверджує, що перебувала в засобах індивідуального захисту.

Також, суд зазначає, що жодного доказу, що травмування позивача отримано внаслідок особистої необережності, матеріали службового розслідування не містять, натомість в акті службового рослідування не зазначено про встановлення такого порушення боку позивачки.

Як наслідок суд доходить висновку, що акт спеціального розслідування та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2025 № 77 АД «Про результати службового розслідування» складені з порушенням затвердженої процедури, передбаченої Інструкції №332 та носять формальний характер, позаяк не містять належного з`ясування фактичних обставин та збирання доказів за фактом травмування позивача.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2025 № 77 АД «Про результати службового розслідування» та визнання дій військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини № 197 ад від 13.09.2025 року «Про призначення службового розслідування» - протиправними.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) отриманої 24.06.2025 року із зазначенням в ній "Травма, ТАК, пов?язана з виконанням обов?язків військової служби", суд зазначає наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьоюстатті 2 Кодексу адміністративного судочинства Україникритеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Суд зазначає, що відповідно до першого абзацу частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Натомість, другий абзац частини четвертої вищевказаної статті передбачає, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд доходить висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасних випадків належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виконанням обов`язків військової служби.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.0.5.2024 у справі №227/2301/21.

У звязку з викладеним суд доходить висновку, що повноваження з видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), належать до виключної компетенції військової частини на підставі матеріалів службового розслідування, і цей факт не може бути визнаний таким у судовому порядку, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Водночас з метою належного захисту прав, судом першої інстанції підставно ураховано частину 2 статті 9 КАС України, відповідно до якої суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отож з метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та вирішив зобов`язати відповідача повторно призначити і провести розслідування за фактом нещасного випадку ОСОБА_1 , відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розпоіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2025 № 77 АД «Про результати службового розслідування».

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини № 197 ад від 13.09.2025 «Про призначення службового розслідування».

Зобов?язати військову частину НОМЕР_1 повторно призначити і провести розслідування за фактом нещасного випадку ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат - не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська