Справа № 160/4787/26
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 березня 2026 року Справа 160/4787/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 року (26.02.2026 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо відсутності відповіді на заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 26.12.2025 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати відповідь щодо заявлених питань: надання інформації про висновок службового розслідування щодо обставин зникнення безвісти або полону мого рідного брата гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКП НОМЕР_3 ; інформаційної довідки щодо причин розбіжності інформації від командира військової частини НОМЕР_1 викладеної в наказі №1717-1-інформації яка викладена в сповіщенні з ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не співпадає і має суперечливий характер; інформаційної довідки стосовно того який військовий слідчий орган проводить слідство за фактом зникнення безвісти або полону рідного брата ОСОБА_1 - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКП НОМЕР_3 ) - про що надати письмову відповідь у відповідності до п. 1. ст. 6 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", і ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян».

Означені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ОСОБА_1 є рідною сестрою гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який був мобілізований у другий половині 2025 року і захищав державу від збройної агресії РФ. В кінці 2025 року брат позивача перестав виходити на зв`язок. Після декількох усних і письмових звернень до командування військової частини НОМЕР_1 , позивачем був отриманий витяг за наказу №1717 від 17.12.2025 року командира військової частини НОМЕР_1 про обставини зникнення безвісти її брата ОСОБА_2 . Пізніше, також позивачем було отримано сповіщення №ГПП1328 від 20.12.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) за підписом майора ОСОБА_3 , про те, що її брат потрапив в полон при досить незрозумілих обставинах з`ясування цієї події (аеророзвідка, добровільний полон тощо). При співставленні отриманих документів, з них можна встановити, що інформація в командира військової частини НОМЕР_1 викладена в наказі №1717 та інформація, яка викладена в сповіщенні з ІНФОРМАЦІЯ_3 не співпадає один одному і має суперечливий характер. Не погоджуючись з таким тлумаченням дій брата позивача та намагаючись встановити достовірність фактів і обставин, на які посилаються керівники в/ч у вказаних документах, на підставі п. 1. ст. 6 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» ОСОБА_1 звернулася до керівництва військової частини НОМЕР_1 із заявою від 26.12.2025 року про: надання висновку службового розслідування щодо обставин зникнення безвісти або полону її рідного брата гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ); надання інформаційної довідки щодо причин розбіжності інформації від командира військової частини НОМЕР_1 викладеної в наказі №1717 та інформації, яка викладена в сповіщенні з ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка не співпадає і має суперечливий характер; надання інформаційної довідки стосовно того який військовий слідчий орган проводить слідство за фактом зникнення безвісти або полону її рідного брата - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Крім того, батько позивача ОСОБА_4 і мати ОСОБА_5 також зверталися до командування частини військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) щодо отримання грошового забезпечення зниклого безвісти сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (PHОКПП НОМЕР_3 ) у відповідності до абз.4 п. 6, ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Але батькам позивача була надана відмова на підставі абз. 10 п. 6, ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», а саме з посиланням що брат позивача здався в полон добровільно. Позивач звертає увагу суду, у відповідях є розбіжності в датах і тлумаченнях. Так згідно витягу з наказу №1717 від 17.12.2025 року командира військової частини НОМЕР_1 про обставини зникнення безвісти брата позивача ОСОБА_2 дата зникнення 17.12.2025 року та відсутнє встановлення і зазначення факту наявності кримінального або адміністративного правопорушення в відповідях від 03.02.2026 року вже вказується дата 18.12.2025 року і знову йдеться мова про добровільну здачу в полон. Позивач вважає, що розбіжність в цих фактах, датах і тлумаченнях і наслідки таких тлумачень заслуговують на певне з`ясування і встановлення їхньої достовірності з боку рідних осіб, на підставі діючого закону і встановленим ним порядком. Станом на подання цього позову, на заяву від 26 в момент грудня 2025 року відповіді не отримано, висновку службового розслідування і відповідної інформації на підставі якої командування частини військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) стверджує що її брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) здався в полон добровільно не отримано. В виплаті грошового забезпечення батькам відмовлено. Адвокатський запит від 26.12.2024 року було проігноровано. Тому позивач вважає за необхідне звернутися до адміністративного суду для захисту своїх порушених прав, оскільки всі її дії щодо досудового врегулювання не призвели до відповідного результату. Тому позивач вважає за необхідне в судовому порядку визнати протиправною дії і бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та зобов`язання вчинити певні дії. Бездіяльність відповідача - військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) полягає у відсутності відповіді на заяву від 26.12.2025 року і не надання: висновку службового розслідування щодо обставин зникнення безвісти або полону рідного брата позивача гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 ) - інформаційної довідки щодо причин розбіжності інформації від командира військової частини НОМЕР_1 викладеної в наказі №1717 та в інформації, яка викладена в сповіщенні з ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не співпадає і має суперечливий характер; інформаційної довідки стосовно того, який військовий слідчий орган проводить слідство за фактом зникнення безвісти або полону рідного брата позивача - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Отже, позивач вважає, що у разі визнання протиправною бездіяльності відповідача відновлення її прав та інтересів буде полягати у належному розгляді відповідачами заяви 26.12.2024 року та надання на нього письмової відповіді і відповідних документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 03.03.2026 року передана судді Пруднику С.В.

Відповідно до п. п. 3 та 6 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява подана до суду з порушенням норм ст. ст. 160, 161 КАС України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством, і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Так, згідно із приписами ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до пунктів 3, 4 та 6 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (пункт 6).

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи дійсно щодо особи має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,6 КАС України.

Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №820/3327/16.

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що на підставі п. 1. ст. 6 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» ОСОБА_1 звернулася до керівництва військової частини НОМЕР_1 із заявою від 26.12.2025 року про: надання висновку службового розслідування щодо обставин зникнення безвісти або полону її рідного брата гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ); надання інформаційної довідки щодо причин розбіжності інформації від командира військової частини НОМЕР_1 викладеної в наказі №1717 та інформації, яка викладена в сповіщенні з ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка не співпадає і має суперечливий характер; надання інформаційної довідки стосовно того який військовий слідчий орган проводить слідство за фактом зникнення безвісти або полону її рідного брата - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Також позивач стверджує, що адвокатський запит від 26.12.2024 року було проігноровано. Таким чином позивач вважає, що у разі визнання протиправною бездіяльності відповідача відновлення її прав та інтересів буде полягати у належному розгляді відповідачами заяви 26.12.2024 року та надання на нього письмової відповіді і відповідних документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відтак, позивачу слід подати до суду докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (заяви від 26.12.2024 року; адвокатського запиту від 26.12.2024 року та заяви ОСОБА_1 від 26.12.2025 року).

Крім того, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У поданій до суду позовній заяві позивач як у якості відповідача визначив як військову частину НОМЕР_1 .

Разом з тим, у поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що у разі визнання протиправною бездіяльності відповідача відновлення її прав та інтересів буде полягати у належному розгляді відповідачами заяви 26.12.2024 року та надання на нього письмової відповіді і відповідних документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Отже у даному випадку, що зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.

У зв`язку з чим, суду не можливо встановити наявність порушених прав позивача та обставини, які йому передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені та обрані позивачем способи захисту.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством, і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З огляду на викладене, позивачу необхідно уточнити зміст позовної заяви відповідно до вимог чинного законодавства.

Окрім того, всупереч п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем у поданій до суду позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (заяви від 26.12.2024 року; адвокатського запиту від 26.12.2024 року та заяви ОСОБА_1 від 26.12.2025 року);

- позовної заяви із її копіями для вручення відповідачу (відповідачам), у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник