Справа № 420/1508/26
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1508/26
У Х В А Л А

11 березня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Військової частини НОМЕР_1 про витребування доказів та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 січня 2026 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними ненарахування та виплату Військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби за станом здоров`я з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 20 (двадцять) повних календарних років служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за 20 (двадцять) повних календарних років служби, з урахуванням виплачених сум;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а також витрати на оплату правничої допомоги.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

05 лютого 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, просив суд:

- витребувати у Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, інформацію щодо стадії розгляду кримінальних проваджень № 0000128 та № 0000356, порушених відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152, 115 та 111, 430 Кримінального кодексу України;

- в разі отримання інформації про відсутність остаточного рішення за результатами слідчих дій в кримінальних провадженнях №0000128 та №0000356, порушених відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152, 115 та 111, 430 Кримінального кодексу України, зупинити провадження у справі № 420/1508/26 за його позовом до військової частини НОМЕР_1 до вирішення іншої справи, що розглядається відносно позивача в порядку кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування заявлених клопотань відповідач зазначив, що метою витребування доказів та зупинення провадження у справі до розгляду інших справ, які розглядаються в порядку кримінального судочинства (кримінальні провадження відносно позивача у даній справі - ОСОБА_1 № 0000128 та № 0000356), які перебувають в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, є виявлення обставин, підстав, фактів, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають безпосереднє значення для справи в частині визначення наявності законного права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 20 (двадцять) повних календарних років служби з урахуванням вчинених ним кримінальних злочинів під час проходження військової служби.

Розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про витребування доказів та зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.6, 7, 8 ст.80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Гарантії Статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcнa Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч.7, 8 ст.80 КАС особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Стаття 147 КАС України передбачає, що у разі неподання без поважних причин письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, або неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної правової норм свідчить, що суд має зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої і набрання відповідним судовим рішенням чинності.

Водночас об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Ця підстава виникає тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Судом встановлено, що з метою встановлення процесуального статусу ОСОБА_1 на адресу Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області було направлено адвокатьсякий запит.

У відповідь на зазначений запит було надано інформацію, що 30.06.2025 року, було винесено постанову про закриття кримінального провадження за ст.152 Кримінального кодексу України.

Також надано інформацію, що процесуального рішення стосовно вручення підозри ОСОБА_1 за статтями 115 та 152 Кримінального кодексу України не приймалось, зазначені листи наявні в матеріалах справи.

Також з метою встановлення процесуального статусу ОСОБА_1 двічі направлялись адвокатські запити до Територіального Управління ДБР розташованого в місті Краматорську, але станом на 04.02.2026 року, жодного разу відповідь так надано і не було.

Оцінивши доводи відповідача, наведені у клопотаннях, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Предметом розгляду у даній справі є правомірність дій відповідача щодо визначення періоду служби позивача при нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я та відповідно правомірність визначення розміру такої допомоги.

При цьому обставини, на встановлення яких спрямовані заявлені відповідачем клопотання про витребування доказів, а саме відомості щодо стадії досудового розслідування у кримінальних провадженнях відносно позивача, не входять до предмета доказування у даній адміністративній справі, оскільки не впливають на встановлення юридично значимих обставин щодо визначення вислуги років позивача та його права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд також враховує, що відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Отже, сама лише наявність кримінальних проваджень або здійснення досудового розслідування не може бути підставою для обмеження передбачених законом соціальних гарантій військовослужбовця.

Крім того, матеріали справи вже містять відомості щодо процесуального статусу позивача у відповідних кримінальних провадженнях, отримані на підставі адвокатських запитів, з яких убачається, що станом на момент розгляду справи обвинувальний вирок суду щодо позивача відсутній.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що витребування додаткових відомостей щодо стадії досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях не є необхідним для правильного вирішення спору та не впливає на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у цій справі.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України підставою для зупинення провадження є об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, рішення у якій має преюдиційне значення для встановлення обставин у справі, що розглядається.

Водночас судом не встановлено наявності такого взаємозв`язку між даною адміністративною справою та кримінальними провадженнями, на які посилається відповідач. Обставини, що підлягають встановленню у цих кримінальних провадженнях, не мають преюдиційного значення для вирішення питання щодо правомірності визначення відповідачем періоду служби позивача та розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Таким чином суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду даної справи до завершення розгляду зазначених кримінальних проваджень.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів та зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.72, 77, 79, 80, 236 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань Військової частини НОМЕР_1 про витребування доказів та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Стефанов