Справа № 160/34627/25
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому позивач просить:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України, пов`язану із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з загибеллю (смертю) батька, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу в зв`язку з загибеллю (смертю) батька, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На обгартування позовних вимог зазначено, що позивач є сином військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу за мобілізацією в ВЧ НОМЕР_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Городівка, Покровського району, Донецької області. Окрім сина, в ОСОБА_2 інших родичів немає. З дружиною він розлучився, його батьки, померли, інших дітей немає. ОСОБА_1 подав до військової частини НОМЕР_1 заяву про виплату одноразової грошової допомогу в зв`язку з загибеллю ( смертю) батька, проте відповідач таку виплату не призначив, посилаючись на необхідність подання доказів того, що ОСОБА_1 , перебував на утриманні ОСОБА_2 . Позивач, уважає що такі дії Головного управління Національної гвардії України є такими що суперечать вимогам чинного законодавства та порушують законні права та інтереси позивача.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 15 грудня 2025 року відкрив провадження у справі за цим позовом та ухвалив судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином військовослужбовця ОСОБА_2 . (а.с. 11).
ОСОБА_2 , проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання бойових завдань поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 (а.с. 7, 17).
10.09.2025 року ОСОБА_1 подав до військової частини НОМЕР_1 заяву про виплату одноразової грошової допомогу в зв`язку з загибеллю (смертю) батька, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами розгляду вищевказаної заяви було отримано лист що ВЧ НОМЕР_1 заява з додатками про виплату одноразової грошової допомогу в зв`язку з загибеллю ( смертю) батька, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлена до Головного управління Національної гвардії України для подальшого комісійного розгляду.
Позивач не погодившись із діями Головного управління Національної гвардії України, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (надалі - Закон України №2232-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Статтею 41 Закону №2232-ХІІ передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон України №2011-ХІІ, в редакції чинній на момент загибелі військовослужбовця) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною 1 ст.16 Закону України № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону України № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно з ч.1 ст.16-1 Закону України № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Частиною 3 ст.16-2 Закону України №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05год. 30хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по цей час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Згідно з ч. ч. 6, 8, 9 ст. 16-3 Закону України №2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком №975.
За приписами п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з пп.1 п.4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до п.5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Аналіз правових норм Закону України № 2011-ХІІ та Порядку № 975 свідчать про те, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Позиція відповідача у відзиві на позовну заяву обґрунтована тим, що ст.16-1 Закону України № 2011-XII на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 передбачала право на ОГД дітей, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав. Відповідач, посилаючись на статтю 6 Сімейного кодексу України Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, зазначив, що до заяви позивача не було надано рішення суду, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 , на його утриманні, або іншого документа, що підтверджує призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Водночас, такі висновки відповідача ст. 16-1 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній з 29.03.2024) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Пунктом 4 ст.16-1 Закону України № 2011-ХІІ до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.
Таким чином, аналіз ст.16-1 Закону України № 2011-ХІІ, з урахуванням змін (у редакції, чинній з 29.03.2024) з 29.03.2024 коло осіб було розширено та віднесено до нього, зокрема, дітей загиблого.
Сторонами у даній справі не заперечується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як син загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_2 , має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ, а дії Головного управління Національної гвардії України щодо повернення документів на доопрацювання з метою підтвердження факту перебування його на утриманні загиблого є протиправною бездіяльністю щодо неналежного розгялду заяви позивача.
Доводи відповідача у відзиві про те, що підставою для повернення документів також була відсутність свідоцтва про народження загиблого ОСОБА_2 , є безпідставними, оскільки свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, необхідно надавати - для виплати одноразової грошової допомоги, саме батькам загиблого (померлого), відповідно до п.10 Порядку № 975.
Отже, відповідач протиправно повернув документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 на доопрацювання, не прийнявши відповідного рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, враховуючи, що позивач згідно ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній з 29.03.2023) має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю (загибеллю) під час захисту Батьківщини військовослужбовця - батька, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому одноразової грошової допомоги як сину військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, з урахуванням висновків суду, викладених у цій справі.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 9 72-77, 139, 241-246, 260 - 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України, пов`язану із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв`язку з загибеллю (смертю) батька, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев