Справа № 160/31349/25
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2026-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2025 № ФД 102978 про грошове забезпечення (за нормами чинними на 01.01.2023), що враховується під час перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 1, 2, 6 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, та обмеження щомісячної пенсійної виплати максимальним розміром;
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Під час проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25 з урахуванням основного розміру 77% сум грошового забезпечення відповідач протиправно обмежив пенсію позивача максимальним розміром. ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії позивача. На звернення позивача про перерахунок пенсії відповідно до зазначеної довідки відповідач повідомив про відсутність підстав для проведення перерахунку та відмовив у здійсненні виплати пенсії без обмеження максимальним розміром. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.
Ухвалою суду від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
01.12.2025 надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що після скасування положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 Урядом України не було прийнято відповідного рішення про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), не введено нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, та не внесено відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (далі - Постанова № 704) та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 (далі - Постанова № 988). Головне управління не отримувало від Пенсійного фонду України повідомлень про прийняття Кабінетом Міністрів України нових рішень щодо перерахунку пенсій особам, пенсія яким призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, та не отримувало у встановленому порядку від уповноваженого державного органу відповідних повідомлень та довідок про розмір грошового забезпечення для проведення відповідного перерахунку пенсії позивача. Перерахунок пенсії проводиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів (заяви про перерахунок пенсії та нової довідки про розмір грошового забезпечення). Відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.
04.12.2025 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, та висловив незгоду з доводами відповідача. Просив відмовити у прийнятті відзиву у зв`язку з пропуском строку його подання.
Копія ухвали від 04.11.2025 вважається врученою відповідачу 06.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача. Строк для подання відзиву тривав до 21.11.2025. Відзив, сформований у системі «Електронний суд» 29.11.2025, надійшов до суду 01.12.2025, тобто після закінчення встановленого судом строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 121 КАС України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено відмови у прийнятті відзиву у зв`язку з пропуском строку його подання.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 26.02.2018.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією розрахунку пенсії від 01.03.2022.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 160/9278/25, що набрало законної сили 01.08.2025, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення в довідці від 13.03.2024 ФД № 102978 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 (за нормами чинними на 01.01.2023), наданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі № 160/12615/23, додаткових видів грошового забезпечення і премії, розміри яких розраховані із застосуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених із використанням сталої розрахункової величини 1762 грн відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 481, чинної на час складання довідки; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 (за нормами, чинними на 01.01.2023), згідно з формою, передбаченою Додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідно до правових норм статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 6 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу (тарифний розряд « 23», тарифний коефіцієнт « 2.8»), окладу за військове звання (тарифний коефіцієнт «0,76») i надбавки за вислугу років 50% посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у середніх (відсоткових) розмірах від посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених з використанням єдиної розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн, встановленого законом станом на 01.01.2023, які виплачувались військовослужбовцям за відповідною посадою на час набуття ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії; надбавка за особливості проходження служби 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років згідно з п.п.1 п.5 постанови Кабінету Міністрів України № 704; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 10% від посадового окладу згідно з пп. 6 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 704, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 414; премії - 140% від посадового окладу згідно з п.п. 2 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 704.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 160/9278/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я позивача було видано довідку № ФД 102978 від 04.09.2025 про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 за нормами, чинними станом на 01.01.2023, за посадою «заступник командира дивізіону»: посадовий оклад 7520,00 грн, оклад за військове звання 2040,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 4780,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65%) 9321,00 грн, надбавка за таємність (10%) 752,00 грн, премія (140%) 10528,00 грн, всього грошове забезпечення для обчислення пенсії 34941,00 грн.

Вказану довідку було надіслано ІНФОРМАЦІЯ_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із супровідним листом від 04.09.2025 за № 7/25052/9.

Позивач надіслав відповідачу звернення 19.09.2025, у якому просив здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії на підставі цієї довідки про розмір грошового забезпечення.

27.09.2025 позивач надіслав звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок його пенсії у розмірі 77% сум грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на звернення позивача від 19.09.2025 листом № 54095-40682/О-01/8-0400/25 від 20.10.2025 повідомило, що до Пенсійного фонду України не надходило повідомлення Мінсоцполітики про підстави для перерахунку пенсій за даними грошового забезпечення станом на 01.01.2023, тому підстави для його проведення відсутні. 02.10.2025 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 160/9278/25 із супровідним листом від 04.09.2025 за № 7/25052/9 ІНФОРМАЦІЯ_2 надано довідку від 04.09.2025 за № ФД102978 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, яку долучено до матеріалів пенсійної справи. Рішенням суду не зобов`язано органи Пенсійного фонду України вчинити дії стосовно позивача, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії за даними вказаної довідки. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 в розмірі 77% від грошового забезпечення 27848,25 грн, яке зазначено у довідці від 13.03.2024 за № ФД102978, наданій ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі № 160/12615/23.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 56695-42527/О-01/8-0400/25 від 28.10.2025 на звернення позивача від 27.09.2025 повідомлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25 не було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, тому розмір та доплати пенсії з період з 01.02.2023 до 29.02.2024 обчислено з урахуванням обмеження, передбаченого законом.

Згідно з відомостями з вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України станом на 22.09.2025 підсумок пенсії позивача з надбавками становить 25073,40 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн, основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення.

Щодо строку звернення до суду з цим адміністративним позовом суд зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням дати видачі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2025 за № ФД102978 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії, та повідомлення листом відповідача № 54095-40682/О-01/8-0400/25 від 20.10.2025 про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної довідки, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулося з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов такого висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною четвертою статті 9 цього Закону передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до положень статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно із частиною першою статті 51 Закону № 2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Застосування цих нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 Верховний Суд дійшов таких висновків:

«(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.»

Застосовуючи зазначені вище висновки в контексті обставин цієї справи, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ФД102978 від 04.09.2025.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 500/2392/21.

Отже, відповідач, отримавши довідку про розмір грошового забезпечення, мав обов`язок здійснення перерахунку пенсії позивачеві з 01.02.2023, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Також суд звертає увагу на те, що довідку № ФД102978 від 04.09.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 було видано на виконання рішення суду від 01.07.2025 у справі № 160/9278/25, під час розгляду якої суд досліджував питання щодо наявності підстав для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати оновлену довідку та направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області саме у контексті необхідності здійснення перерахунку пенсії на підставі такої довідки з 01.02.2023.

Наведене свідчить про бездіяльність відповідача, який мав здійснити відповідний перерахунок пенсії, а не оскаржувані дії, у зв`язку із чим, відмовляючи у частині позовних вимог щодо оскаржуваних дій, суд зазначає про допущену відповідачем протиправну бездіяльність, наслідком якої є порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера, в результаті чого перерахунок пенсії не здійснено.

Отже, наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФД102978 від 04.09.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням зазначених у довідці окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У преамбулі Закону № 2262-ХІІ зазначено, що Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, які викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини цього Рішення зазначені положення втратили чинність з дня його ухвалення, тобто з 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-рп/2016, визнаючи такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив з того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, мають пріоритетний і безумовний характер. Заходи, спрямовані на забезпечення такого соціального захисту, не можуть бути скасовані чи звужені з огляду на економічну доцільність або соціально-економічні обставини. Обмеження максимального розміру пенсії осіб, яким право на пенсійне забезпечення встановлено Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій, визначених частиною п`ятою статті 17 Конституції України.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року, з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016, у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягали у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17.

Положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ) були прийняті для регулювання одних і тих самих правовідносин - обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, та є тотожними за своїм змістом.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Однак на момент набрання чинності Законом № 1774-VIII частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ уже була визнана неконституційною та втратила чинність, у зв`язку з чим внесені до неї зміни не могли створити будь-яких правових наслідків. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ також не передбачала обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами.

Отже, зміни, внесені Законом № 1774-VIII до норми, яка була визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють правових підстав для обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

У постанові Верховного Суду від 25 січня 2024 року у справі № 300/2754/23 наголошено, що Закон № 2262-ХІІ є спеціальним щодо спірних правовідносин, а тому саме його норми підлягають першочерговому застосуванню. Оскільки питання обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців уже було врегульоване частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, відсутні підстави вважати, що з цієї дати виникла ситуація, за якої відповідні правовідносини можуть регулюватися положеннями Закону № 3668-VI. Застосування цього Закону до пенсій осіб, звільнених з військової служби, фактично нівелює правові наслідки Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016, яким установлено, що обмеження пенсій таких осіб максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2025 у справі № 420/6238/25 не вбачав підстав для відступу від вказаної правової позиції.

З урахуванням наведених норм законодавства та правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про протиправність застосування при перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25 положень частини сьомої статті 43, які визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

З метою відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2023 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 у справі № 160/14827/24 набрало законної сили 02.10.2024, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25 набрало законної сили 15.05.2025, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 у справі № 160/9278/25 набрало законної сили 01.08.2025.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Беручи до уваги вищенаведене, відсутні підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі довідки № ФД102978 від 04.09.2025, з урахуванням рішень Дніпропетровського окружного адміністративного судут від 02.08.2024 у справі № 160/14827/24, від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25 та від 01.07.2025 у справі № 160/9278/25.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення суд зазначає, що пенсія позивача обчислюється відповідачем у розмірі 77% грошового забезпечення (вислуга років 29). Отже спору про здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розрахунку 77% сум грошового забезпечення на час звернення позивача до суду не існувало, а тому такі вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог в частині обрання способу захисту порушеного права позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, відомості про інші судові витрати позивача у матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення № ФД102978 від 04.09.2025.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення її перерахунку на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 160/4761/25.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФД102978 від 04.09.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням зазначених у довідці окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 12.03.2026.

Суддя В.В. Рянська