Справа № 520/24585/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 березня 2026 року Справа № 520/24585/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 ), які полягають в обмеженні виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, виходячи з основного розміру 74% сум грошового забезпечення із збереженням усіх складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року №51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. З, пов. 2, м. Харків, 61022, ) щодо здійснення ОСОБА_1 , виплати основного розміру пенсії з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без обмеження основного розміру пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 з урахуванням раніше сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії, які полягають в обмеженні виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та щодо здійснення ОСОБА_1 , виплати основного розміру пенсії з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

На тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці та на лікарняному.

Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.12.2017 основний розмір пенсії позивача склав 74% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі №520/4595/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19106-20404/Д-03/8-2000/25 від 17.07.2025 року судом встановлено наступне.

Станом на 01.04.2019 основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення 18426,52 грн., підсумок пенсії склав 14970,00 грн..

Станом на 01.05.2020 основний розмір пенсії позивача склав 18426,52 грн., підсумок пенсії склав 16380,00 грн..

Станом на 01.12.2020 основний розмір пенсії позивача склав 18426,52 грн., підсумок пенсії склав 17690,00 грн..

Станом на 01.03.2021 основний розмір пенсії позивача склав 18426,52 грн., підсумок пенсії склав 17690,00 грн..

Станом на 01.07.2022 основний розмір пенсії позивача склав 21006,23 грн., підсумок пенсії склав 20270,00 грн..

Станом на 01.12.2022 основний розмір пенсії позивача склав 21006,23 грн., підсумок пенсії склав 20930,00 грн..

Станом на 01.03.2023 основний розмір пенсії позивача склав 22506,23 грн., підсумок пенсії склав 20930,00 грн..

Станом на 01.08.2023 основний розмір пенсії позивача склав 22506,23 грн., підсумок пенсії склав 20930,00 грн..

Станом на 01.12.2023 основний розмір пенсії позивача склав 22506,23 грн., підсумок пенсії склав 20930,00 грн..

Станом на 01.03.2024 основний розмір пенсії позивача склав 24006,23 грн., підсумок пенсії склав 23610,00 грн..

Станом на 01.03.2025 основний розмір пенсії позивача склав 25506,23 грн., підсумок пенсії склав 23610,00 грн.

Також згідно протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022 основний розмір пенсії позивача склав 21006,23 грн., підсумок пенсії склав 19340,00 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, виходячи з основного розміру 74% сум грошового забезпечення із збереженням усіх складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року №51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ) визначено розміри пенсій за вислугу років.

8 липня 2011 року прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри " 80" замінено цифрами " 70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Статтею 63 Закону України №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

За таких обставин, при перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.12.2017 основний розмір пенсії позивача склав 74% грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі №520/4595/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №19106-20404/Д-03/8-2000/25 від 17.07.2025 року судом встановлено наступне.

Станом на 01.04.2019 основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення 18426,52 грн., підсумок пенсії склав 14970,00 грн..

Таким чином, відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії позивача до 70 % грошового забезпечення.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинені протиправні дії, які полягають в обмеженні виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Відтак, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.04.2019 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру 74% сум грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із збереженням усіх складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року №51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, то суд зазначає, що наразі у суду відсутні підстави вважати, що при перерахунку та виплаті пенсії позивача, відповідач не врахує усі складові грошового забезпечення, які зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року №51 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року, а також не виплатить різницю між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.

Відтак, в даній частині права позивача звернені на майбутнє та наразі не є порушеними, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення ОСОБА_1 , виплати основного розміру пенсії з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 без обмеження основного розміру пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 з урахуванням раніше сплачених сум, суд зазначає наступне.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 17.02.2022 року по справі №640/11168/20 та від 02.08.2022 по справі № 240/1369/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

За таких обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено протиправні дії, щодо здійснення ОСОБА_1 , виплати основного розміру пенсії з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025.

З огляду на протиправність дій відповідача та для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 без обмеження основного розміру пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 з урахуванням раніше сплачених сум.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні виплати ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки виданої Управлінням Служби безпеки Україні в Харківській області від 25.01.2021 року № 51 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) з 01.04.2019 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), виходячи з основного розміру 74% сум грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо здійснення ОСОБА_1 виплати основного розміру пенсії з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) без обмеження основного розміру пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01.04.2019, з 01.05.2020, з 01.12.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.08.2023, з 01.12.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 з урахуванням раніше сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 11.03.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.