Справа № 320/7932/25
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року справа №320/7932/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "ПРОФІСВІТ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІСВІТ» (далі позивач, ТОВ «ПРОФІСВІТ») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 10.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про недотримання відповідачем процедури проведення перевірки, про порушення строків проведення перевірки, висновки акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Позивач вказав на те, що податковий орган зробив висновок про відсутність господарської діяльності ТОВ «ПРОФІСВІТ» лише на підставі того, що підприємство ще не почало реалізацію електроенергії, проте Податковий кодекс України не забороняє формувати податковий кредит у період будівництва об`єкта, що буде використовуватися в господарській діяльності. На думку позивача, неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з його господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції або отримати дохід у майбутніх періодах.

Позивач зазначив, що висновок податкового органу про необхідність нарахування податкових зобов`язань є безпідставним, а податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому заперечував проти позову та зазначив, що твердження позивача недотримання відповідачем процедури проведення перевірки, про порушення строків проведення перевірки є хибними та недоведеними. Щодо виявлених порушень відповідач зазначив, що задекларовані показники сум податкового кредиту по переліку складових для будівництва сонячної електростанції, використані в операціях підприємства, діяльність якого не пов`язана з оподатковуваними операціями та не спрямована на отримання доходу. Відповідач вважає висновки акта перевірки обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством.

Крім того представником відповідача подано пояснення з приводу заявленого позову, в якому виклав свої аргументи та заперечення.

В судовому засіданні 16.10.2025 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов повністю.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити.

Суд за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами і доказами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, на підставі наказу і від 04.12.2024 № 8087-п, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПРОФІСВІТ» () з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року, яке становить більше 100 тис грн та визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за січень, лютий, червень 2022 року, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року, січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень 2024 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2024 № з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2024 року від 28.11.2024 № ), за результатом якої складено акт від 26.12.2024 № 134090/Ж5/26-15-07-04-03/44255801.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року у декларації суми ПДВ, заявленої до відшкодування з бюджету, встановлено порушення ТОВ «ПРОФІСВІТ» () вимог:

підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2024 року на 536 671 грн, до заниження ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 408 213 грн та до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2024 року у сумі 388 934 грн;

підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201, пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за жовтень 2024 року на суму ПДВ 1 333 818 грн.

ТОВ «ПРОФІСВІТ», не погодившись з висновками акта перевірки, подало заперечення від 08.01.2025 № 08/01-25-П.

За результатами розгляду заперечення ТОВ «ПРОФІСВІТ» листом Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2025 № 1401/Ж12/26-15-07-04-03-05, повідомлено що заперечення залишено без задоволення, а висновки акта перевірки викладено в наступній редакції:

підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ (рядок 20.2 Декларації) за жовтень 2024 року на 536 671 грн, до заниження ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 408 213 грн та до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) за жовтень 2024 року у сумі 388 934 грн;

підпункту «г» пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.7, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за жовтень 2024 року на суму ПДВ 1 333 818 грн.

На підставі акту від 26.12.2024 № 134090/Ж5/26-15-07-04-03/44255801 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 4 від 30.01.2025, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 388 934 грн;

№ 4 від 30.01.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 510 266,00 грн, з яких 408 213,00 грн - за податковими зобов`язаннями, 102 053 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ 4 від 30.01.2025, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 536 671,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 134 168,00 грн;

№ 4 від 30.01.2025, яким, за відсутність оформлення та реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, застосовано штрафні санкції у розмірі 3400,00 грн;

№ 4 від 10.02.2025, яким, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у сумі 1 333 818 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі -ПК України).

Відповідно до пункту198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів/послуг, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

За змістом наведених норм, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2023 року у справі № 560/7669/21 сформував правовий висновок, згідно з яким правове регулювання, запроваджене підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, полягає у тому, що шляхом нарахування податкових зобов`язань вилучається (списується) попередньо сформований податковий кредит. При цьому, слід зауважити, що не обов`язково період, у якому були віднесені суми ПДВ до складу податкового кредиту, та період, у якому за визначених ПК України умов має здійснюватися нарахування грошових зобов`язань відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, мають співпадати. Відповідно, при перевірці правильності формування податкового кредиту предметом доказування є обставини, які мали місце на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, а під час вирішення питання виникнення у платника обов`язку, встановленого підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, - обставини, які мали місце у періоді виявлення факту припинення використання товару/необоротного активу у власній господарській діяльності платника податків.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV).

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що контролюючим органом встановлено, що ТОВ «ПРОФІСВІТ» здійснило будівництво та відповідне введення в експлуатацію об`єкту - сонячної електростанції, місцезнаходження об`єкта - на території Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки - :37:044:6016.

Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 06.05.2022, зареєстрований Державною інспекцією архітектури та містобудування України, реєстраційний номер ІV32 «Про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта», код ДКБС - 2302.4 Електростанції на нетрадиційних джерелах енергії.

Сонячна електростанція ТОВ «ПРОФІСВІТ» не виробляла в перевіряємому періоді електричну електроенергію на об`єктах електроенергетики, не здійснювала перетворення сонячної електроенергії на електричну за допомогою технічних засобів. Документів щодо приєднання до електричних мереж до перевірки надано не було.

З аналізу наведених обставин слідує, що відповідач фактично ставить під сумнів використання сонячної електростанції позивачем у своїй господарській діяльності та вважає зазначене недоцільним та не може нести економічної вигоди.

Проте, наведені висновки контролюючого органу є лише припущеннями посадових осіб відповідача з огляду на наступне.

ТОВ «ПРОФІСВІТ» створене для здійснення комерційної діяльності в сфері виробництва та продажу електричної енергії, виробленої за допомогою альтернативних джерел (фотоелектричної станції).

Основним видом діяльності компанії є КВЕД 35.11 - виробництво електроенергії.

Вищезазначена діяльність регулюється Законами України «Про альтернативні джерела енергії» та «Про ринок електричної енергії».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»: електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; електрична мережа сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії;

електроенергетичне підприємство - суб`єкт господарювання, який здійснює одну з таких функцій: виробництво, передачу, розподіл, постачання електричної енергії споживачу, зберігання енергії або трейдерську діяльність;

електростанція - електроустановка або група електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії або комбінованого виробництва електричної та теплової енергії;

електроустановка - комплекс взаємопов`язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу, споживання електричної енергії чи зберігання енергії.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» організаційне забезпечення діяльності у сфері альтернативних джерел енергії, зокрема, включає підключення підприємствами електричних мереж (енергопостачальних компаній) об`єктів усіх форм власності, що виробляють енергію з альтернативних джерел, до об`єднаної енергетичної системи України.

Як вбачається з матеріалів справи, що визнається сторонами, ТОВ «ПРОФІСВІТ» здійснено будівництво електростанції на альтернативних джерелах енергії на земельній ділянці (кадастровий номер :37:044:6015), що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Пірнівська територіальна громада.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг ТОВ «ПРОФІСВІТ» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії.

23.06.2023 року між ТОВ «ПРОФІСВІТ» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» укладено договір про тимчасове приєднання до електричних мереж.

На виконання вимог укладеного договору отримані від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Технічні умови тимчасового приєднання до електричних мереж (електроустановок), відповідно до яких ТОВ «ПРОФІСВІТ» взяло на себе зобов`язання побудувати повітряну лінію електропередач (ПЛЗ-10кВ) - від Сонячної Електростанції ТОВ «ПРОФІСВІТ» (кадастровий номер :37:044:6015) до мережі (ЛЕП-10кВ Л-26 «Хотянівка») - місце приєднання опора № 27 ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Оскільки зазначена лінія технічно повинна була бути прокладена по земельній ділянці, яка має державну форму власності, передану Київською обласною державною адміністрацією в користування ПрАТ «Укргідроенерго», позивач звернувся до останнього з метою укладення договору про встановлення сервітуту.

Проте, ПрАТ «Укргідроенерго», відмовилося в добровільному порядку встановлювати сервітут, що унеможливило приєднання до електричних мереж.

Враховуючи викладене, ТОВ «ПРОФІСВІТ» 23.04.2024 звернулось з листом до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» щодо погодження змін в проектну документацію на приєднання до електричних мереж об`єкту: «Парк сонячних електростанцій на території с. Лебедівка, Вишгородського р-ну Київської області» згідно Технічних умов.

Як пояснив позивач, після узгодження змін до проектної документації щодо альтернативного місця приєднання, буде розпочато процес прокладання лінії та приєднання до електричних мереж, як наслідок, реалізація проекту в повному обсязі.

Безпідставне неврахування відповідачем обставин, за яких основні засоби, які знаходяться на балансі ТОВ «ПРОФІСВІТ», призначені для їх використання у основній господарській діяльності підприємства, однак у зв`язку із тим, що не завершений етап підключення до електричних мереж оператора системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», вони тимчасово простоюють, вплинуло на хибність вищенаведених висновків контролюючого органу.

Господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що використання платником податку товарів (послуг), під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, поза межами його господарської діяльності зумовлює виникнення в нього таких обов`язків: - визначити податкові зобов`язання з ПДВ виходячи з вартості придбання таких товарів (послуг); - скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну.

При цьому, у разі використання придбаних товарів (послуг) безпосередньо в господарській діяльності такі обов`язки, передбачені підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, у платника податку не виникають.

Тобто визначальним для застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України є саме використання придбаного товару (послуг) не в межах господарській діяльності.

Як уже зазначалось вище, основним видом діяльності ТОВ «ПРОФІСВІТ» є виробництво електроенергії.

Отже, здійснення позивачем будівництва електростанції на альтернативних джерелах енергії, отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії безпосередньо стосується його основного виду діяльності та відповідає меті здійснення ним господарської діяльності.

Суд зазначає, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Посилання податкового органу на те, що відсутність доказів використання сонячної електростанції у власній господарській діяльності товариства доводить завищення податкового кредиту з огляду на положення підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, є неприйнятними та необґрунтованими, оскільки відповідач не взяв до уваги, що будівництво об`єкта (сонячної електростанції) є етапом підготовки до здійснення саме господарської діяльності позивача.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно вказано про заниження позивачем ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 408 213 грн та завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ (рядок 20.2 Декларації) за жовтень 2024 року на 536 671 грн і від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) за жовтень 2024 року у сумі 388 934 грн.

При цьому, в даному випадку у позивача відсутній обов`язок складання податкової накладної за жовтень 2024 року та її реєстрації.

Щодо призначення та проведення перевірки, то доводи позивача в цій частині не знайшли свого належного підтвердження, оскільки за приписами ПК України якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, то контролюючим органом здійснюється документальна позапланова перевірка відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. (абзац другий підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка позивача проведена з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2024 року, яке становить більше 100 тис грн, що відповідає нормам податкового законодавства.

Стосовно строку проведення перевірки, документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПРФОІСВІТ» проводилась відповідачем з 10.12.2024 по 23.12.2024, тобто 10 робочих днів, як встановлено Податковим кодексом України.

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 10.02.2025 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20 058,27 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІСВІТ» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 30.01.2025, №4 від 10.02.2025.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІСВІТ» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, ) сплачений судовий збір у розмірі 20 058,27 грн (двадцять тисяч п`ятдесят вісім гривень, двадцять сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.