Справа № 160/28704/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням його уточнень, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я відповідно до п. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні за станом здоров`я відповідно до п. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII за 4 повні календарні роки служби (2015, 2022, 2023, 2024).
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене провадження в адміністративній справі, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Витребував від Військової частини НОМЕР_1 у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії карток особових рахунків про виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за 2023 роки,; інформацію щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я відповідно до п. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII, та підстав такої невиплати; пояснення з відповідними доказами щодо того, на фінансовому забезпеченні якої Військової частини перебувала Військова частина НОМЕР_1 (у разі наявності вказаних обставин).
Згідно наданих Військовою частиною НОМЕР_1 відзиву на позов та пояснень, відповідач позов не визнає, заперечує проти доводів позовної заяви, просить відмовити у її задоволенні. Зокрема, зазначив, що позивачу при звільненні вже виплачена одноразова грошова допомога при звільненні на підставі постанови КМУ "Порядок та умови виплат деяким категоріям військовослужбовцям одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби від 17.09.2014 року № 460. Одночасна виплата іншої одноразової грошової допомоги чинним законодавством не передбачена.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Згідно відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив військову службу у два періоди: o з 02.03.2015 по 18.03.2016 у Військовій частині НОМЕР_3 , з 24.02.2022 по 29.02.2024 у Військовій частині НОМЕР_4 , з 01.03.2024 по 04.06.2025 року у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2025 № 173 (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_1 , санітарного Інструктора медичного пункту 1 батальйону безпілотних авіаційних комплексів ї частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 червня 2025 року № 30-PC з військової служби у запас за підпунктом «б» 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року ) (зі змінами), а саме за станом здоров`я, вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Цим наказом, в тому числі, відповідно до пункту 1 "Порядку та умов виплат деяким категоріям військовослужбовцям одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року № 460, зобов`язано виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, виходячи із розрахунку 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби за період з лютого 2022 року по березень 2025 року.
Вважаючи, що під час звільнення, відповідач не нарахував та не виплатив одноразову грошову допомогу при звільненні за станом здоров`я, що передбачена абз.2 п. 1 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за чотири повних роки військової служби (2015, 2022, 2023, 2024), позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII.
Відповідно до статті 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 15 Закону № 2011- XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:
1) 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби:
за власним бажанням під час дії воєнного стану (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, розвідувальному органі Міністерства оборони України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України);
які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду; які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;
у зв`язку із закінченням особливого періоду або оголошенням демобілізації та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
у зв`язку із звільненням з полону.
Водночас, абзацом 7 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їх призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, крім тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до пункту 1 розділу ХХХІІ Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) здійснюється виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Пунктом 4 розділу ХХХІІ Порядку № 260 передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, при звільненні з військової служби виплачується одноразова грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460.
Суд зазначає, відповідно до пункту 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 460 від 17.09.2014, якою затвердив Порядок та умови виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.
При цьому, ч.6 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ визначає такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Таким чином, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.
Судом встановлено, а сторонами не заперечується, що позивач у 2022 році був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та з 04.06.2025. звільнений з військової служби на підставі пп."б" п.2 ч.4 ст.26 Закону № 2232-ХІІ (за станом здоров`я).
В контексті спірних правовідносин саме абз.24 пп.3 п.2 ст.15 Закону № 2011-XI є спеціальною правовою нормою, що містить особливі умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям, які проходили військову службу за призовом по мобілізації, а саме:
- особливий суб`єкт отримання допомоги - військовослужбовець, який був призваний на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією;
- обмежений період виплати одноразової грошової допомоги - виплата здійснюється за період проходження військової служби за призовом у зв`язку з мобілізацією;
- при виплаті такої допомоги не враховується період попередньої військової служби у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Відтак, саме положення абз.24 пп.3 п.2 ст.15 Закону № 2011-XI є застосовними до спірних правовідносин щодо наявності у позивача, як у військовослужбовця, який проходив військову службу за призовом, у зв`язку з мобілізацією, права на одноразову грошову допомогу, яким передбачено, що порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 4 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2025 № 173, серед іншого, передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 17.09.2014 № 460 у розмірі 4 відсотки від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць військової служби за період з лютого 2022 року по березень 2025 року.
Верховний Суд у наведеній постанові зазначив, що аргументи, наведені у касаційній скарзі, щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, визначеному положеннями першого речення абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XIІ та пункту 1 розділу ХХХІІ Порядку № 260, є помилковими, зважаючи на те, що позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я на підставі підпункту "б" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII як військовослужбовця, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а розмір одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, визначається саме Порядком № 460. Положення першого речення абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XIІ та пункту 1 розділу ХХХІІ Порядку № 260 на позивача у частині розміру виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби не розповсюджуються.
Враховуючи наведені висновки Верховного Суду відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суд дійшов висновку, що при звільненні з військової служби позивач, як військовослужбовець, який проходив військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, мав право на одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення, отриманого ним за кожний повний календарний місяць служби, яка йому виплачена відповідно до наказу відповідача.
З огляду на викладене, суд не вбачає порушення прав позивача при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що відсутні підстави для задоволення позову.
Враховуючи, що за подання даного позову судовий збір сплаті не підлягає, розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 5, 9, 241-246, 255, 257, 295 КАС України суд, -
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 10.03.2026.

Суддя Н.Є. Калугіна