Справа № 520/9993/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 р. № 520/9993/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Автотрейдінг-Харків" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2025 Головного управління ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області, є протиправним та таким, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З позовної заяви вбачається, що Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі - відповідач) проведено камеральну перевірку Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків» (далі - позивач), про що складено Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість № 8471/20-40-04-06-01/31941457 від 26.02.2025 (далі - Акт камеральної перевірки), що був отриманий позивачем 03.03.2025.

Не погодившись із встановленими в Акті камеральної перевірки фактами порушень 17.03.2025 позивач направив відповідачу заперечення на даний акт у відповідності зі своїм правом, закріпленим п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

19.03.2025 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі Акту камеральної перевірки, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання та нараховано штрафні санкції (штраф) на загальну суму 57 372,82 грн., яке отримано позивачем 24.03.2025.

Згідно листа Відповідача № 13911/6/20-40-06-09 від 21.03.2025 податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2025 відповідачем скасоване у зв`язку з надходженням заперечень позивача на Акт камеральної перевірки.

Згідно листа Відповідача № 13666/6/20-40-04-06-09 від 20.03.2025 призначено засідання комісії з розгляду заперечень позивача на Акт камеральної перевірки на 26.03.2025 о 9:00 год.

Згідно листа відповідача № 15731/6/20-40-04-06-09 від 01.04.2025 при розгляді заперечення позивача та матеріалів камеральної перевірки від 26.02.2025 №8471/20-40-04-06-01/31941457 комісією встановлено неправомірне включення до акту перевірки документа, яким узгоджено суму податку/грошового зобов`язання та по якому лічиться умовно нарахована сума штрафної санкції. Згідно даних ІКП по податку на додану вартість сума умовно нарахованої штрафної санкції у розмірі 55 731,30 грн. лічиться за фактом порушення терміну сплати суми ПДВ по Податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року № від 20.03.2023. В матеріалах камеральної перевірки документ, яким узгоджено суму податку/грошового зобов`язання та по якому лічиться умовно нарахована сума штрафної санкції вказано Податкове повідомлення-рішення (форми «Р») від 13.12.2016 № .

У вищенаведеному листі Відповідача зазначено про прийняття відповідачем рішення внести зміни у частині підстав донарахування суми умовно нарахованої штрафної санкції по податку на додану вартість по Податковій декларації за лютий 2023 року № від 20.03.2023 та повідомлено позивача, що, з урахуванням наданих заперечень та п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ відповідачем враховано правомірність застосування суми умовно нарахованої штрафної санкції по податку на додану вартість по Податковій декларації за лютий 2023 року № від 20.03.2023 р. за фактом порушення терміну сплати суми ПДВ, по іншим випадкам порушення термінів сплати висновки акту залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, прийнятим Головним управлінням ДПС у Харківській області, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює (Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, відповідно до п. 86.7. ст. 86 ПКУ у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Не погодившись із встановленими в Акті камеральної перевірки фактами порушень 17.03.2025 позивач направив відповідачу заперечення.

Згідно з п.п. 86.7.1. п. 86.7. ст. 86 ПКУ акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу. Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 86.7.3. п. 86.7 ст. 86 ПКУ платник податків має право брати участь у розгляді матеріалів перевірки особисто або через свого представника, у тому числі в режимі відеоконференції, про що зазначає у поданих запереченнях. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податків має право надавати письмові (крім випадків розгляду матеріалів перевірки у режимі відеоконференції) та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Представник позивача приймав участь у розгляді комісією матеріалів перевірки та надав пояснення під час засідання комісії з розгляду заперечень до Акта камеральної перевірки, що відбулась 26.03.2025.

Відповідно до п.п. 86.7.4. п. 86.7 ст. 86 ПКУ під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;

досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Позивач у позові зазначає, що під час роботи комісії за участі представника позивача, взагалі не розглядалось питання порушення термінів сплати податку на додану вартість по Податковій декларації за лютий 2023 року № від 20.03.2023, дане порушення не було встановлене в Акті камеральної перевірки та не було предметом розгляду під час роботи комісії.

Порушення термінів сплати податку на додану вартість по Податковій декларації за лютий 2023 року № від 20.03.2023 було постфактум зафіксовано в листі Відповідача № 15731/6/20-40-04-06-09 від 01.04.2025.

Отже, відповідачем замінено підстави донарахування штрафних санкцій з порушенням встановленої процедури.

Згідно Постанови Палати КАС ВС від 21.02.2020 по справі №826/17123/18 Верховний Суд зазначає, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна позиція викладена і в Постанові Палати КАС ВС від 22.09.2020 по справі №520/8836/18, а саме: при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення. Таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу. Якщо ж суд визнає, що встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомленнярішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомленнярішення, необхідність перевірки суті конкретного порушення як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання - відсутня.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У п. 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 01.04.2025 (далі оскаржуване ППР) на підставі акту № 8471/20-40-04-06-01/31941457 від 26.02.2025 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий, березень 2023 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024 року, нараховано штраф на загальну суму 57 372,82 грн. згідно розрахунку доданого до оскаржуваного ППР, який додано до позову.

Як визначено нормою п. 203.2. ст. 203 ПКУ сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норми статті 200 1 врегульовано електронне адміністрування податку на додану вартість. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок встановлено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі Порядок).

Згідно з п. 20 та п. 22 Порядку для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДПС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.

У разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань: 1) платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з рахунка у банку або небанківському надавачу платіжних послуг; 2) Казначейство перераховує кошти в межах їх залишку на такому рахунку. При цьому залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачений до бюджету, обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі шляхом перерахування до бюджету коштів, що перераховуються на електронний рахунок.

До цього позову Позивач додає зареєстровані податкові декларації (додаються), що визначені Відповідачем у розрахунку штрафних санкцій, в яких у рядку 18 зафіксовані суми податку на додану вартість.

Також Позивач зазначає, що на дати граничних термінів сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість, вказаних у розрахунку Відповідача, на електронному рахунку Позивача були наявні відповідні суми грошових коштів, це підтверджується доданими до позову виписками по рахунку 315.

Враховуючи наявність коштів на електронному рахунку позивача та встановлений законодавчий порядок автоматичного їх списання суд вважає безпідставним встановлення податковим органом порушень граничних термінів сплати суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість по Податковим деклараціям з податку на додану вартість за лютий, березень 2023, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2024, та, відповідно, неправомірним нарахування штрафних санкцій згідно Оскаржуваного ППР.

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2025 Головного управління ДПС у Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків" підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків" (вул. Клочківська, буд. 188, м. Харків, 61145, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.04.2025 Головного управління ДПС у Харківській області.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків" (вул. Клочківська, буд. 188, м. Харків, 61145, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов