Справа № 320/544/26
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку в адміністративній справі

11 березня 2026 року №320/544/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в приміщенні суду в місті Києві матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шандиби Олени Олегівни про визнання протиправною бездіяльності,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Оболонського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шандиби Олени Олегівни, в якому просить:

- визнати бездіяльність державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шандиби Олени Олегівни протиправною, що полягає у порушенні положень Закону України Про виконавче провадження у виконавчому провадженні №79085332, відкритого відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.01.2026 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог вказаної ухвали, представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач просить звільнити його від сплати судового збору та долучає індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України, довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків Державної податкової служби України за 2025 рік та довідку з Державного центру зайнятості про наявність/відсутність виплат за 2025 рік.

Водночас, суд зазначає, що довідка з Державного реєстру фізичних осіб платників податків Державної податкової служби України містить відомості за період з січня 2025 року по листопад 2025 року. Тобто, зазначена довідка не охоплює весь період 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони, враховуючи майновий стан сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Висновок суду повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 30.09.2020 (справа №640/22585/19), від 07.12.2020 (справа №560/4280/20).

Отже, позивачу до суду необхідно надати документи, які б свідчили про його незадовільний майновий стан.

Крім того, як зазначалось судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, за приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, позовна заява має містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 4, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом із тим, суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

При цьому слід зазначити, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи в межах позовних вимог. Тобто позовні вимоги мають окреслювати конкретні межі предмету спору, за які суд не може вийти. Зокрема мають бути чітко зазначені, які конкретні дії, рішення або бездіяльність відповідача оскаржується позивачем, що має вчинити суб`єкт владних повноважень для відновлення прав позивача. Позовні вимоги не можуть носити загальний, абстрактний характер, оскільки в такому разі суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно вирішити справу.

Суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду заявлено позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шандиби Олени Олегівни, що полягає у порушенні положень Закону України Про виконавче провадження у виконавчому провадженні №79085332.

Водночас, у чому саме полягає протиправна бездіяльність позивачем у змісті позовних вимог не наведено. Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не заявлено вимог зобов`язального характеру, тобто не вказано спосіб захисту порушених прав, у зв`язку з чим заявлена позовна вимога не відповідає ч.1 ст. 5 КАС України.

Суд звертає увагу, що об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відтак, позивачу необхідно привести зміст позовних вимог у відповідність із нормами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в існуючому вигляді заявлені позивачем вимоги не відповідають нормам процесуального права, зокрема ч.1 ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, та потребують уточнення.

Таким чином, вказані недоліки можуть бути усунуті позивачем шляхом подання до суду письмової заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою чіткого формулювання змісту позовних вимог у відповідності із вимогами ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Разом з тим, 22.01.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про продовження строку на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 156, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Діска А.Б.