Справа № 320/2812/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 320/2812/24

адміністративне провадження № К/990/8175/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О. О.,

суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 320/2812/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне об`єднання «Спрут» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне об`єднання «Спрут» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, а також зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київський окружний адміністративний суд від 27 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 12 січня 2026 року Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостий апеляційний адміністративний суд від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушенням вимог, установлених статтями 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

До Шостий апеляційний адміністративний суд від Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник посилався на те, що право на апеляційний перегляд судового рішення гарантовано нормами міжнародного та національного законодавства. Також зазначав, що Головне управління ДПС у м. Києві є стороною у значній кількості судових справ, а за рахунок податкових надходжень формується істотна частина доходів державного бюджету. Крім того, скаржник вказував на необхідність урахування під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження висновків, викладених у постанові Верховний Суд від 15 травня 2020 року у справі № 820/1212/17.

Ухвалою Шостий апеляційний адміністративний суд від 26 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження, установлений статтею 295 КАС України, а наведені ним підстави не свідчать про поважність причин такого пропуску.

Апеляційний суд також зауважив, що заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження, зокрема і на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Самі лише посилання на значну кількість судових справ за участю Головного управління ДПС у м. Києві та на бюджетне значення податкових надходжень не є об`єктивними обставинами непереборного характеру та не можуть визнаватися поважними причинами пропуску процесуального строку.

Посилання скаржника на постанову Верховний Суд від 15 травня 2020 року у справі №820/1212/17 як на підставу для поновлення строку суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки наведені у ній висновки стосуються випадків повторного подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень.

Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що встановлення процесуальних строків на апеляційне оскарження не впливає на зміст і обсяг конституційного права на судовий захист та доступ до правосуддя (рішення Конституційний Суд України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на забезпечення принципу юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також покликані стимулювати учасників адміністративного процесу добросовісно виконувати свої процесуальні обов`язки та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Не погоджуючись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року, Головне управління ДПС у м. Києві подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про визнання зазначених відповідачем підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження неповажними.

Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд,-

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 320/2812/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне об`єднання «Спрут» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко