Справа № 640/8876/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м. Київ справа №640/8876/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український виробничо-будівельний Альянс «Центр» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Український виробничо-будівельний Альянс «Центр» (далі по тексту також позивач, ТОВ «УВБА «Центр») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту також відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 26.11.2019 №№0102 та 0102.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями було збільшено суму грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість у зв`язку з висновком контролюючого органу про нереальний (безтоварний) характер правовідносин позивача з контрагентами ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея», ТОВ «Модуль-Еволюшн».

Означений висновок був обґрунтований тим, що у вказаних товариств відсутні будь-які основні засоби, в тому числі орендовані, а також штатні працівники; не задекларовано наявність жодних запасів та товарів; відсутні жодні виробничі обладнання, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складські приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності. Також відповідач звернув увагу на те, що номенклатура та обсяг реалізованих товарів і послуг цих підприємств свідчить про фізичну неможливість здійснення відповідного об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів. На думку контролюючого органу, правочини між позивачем та вищевказаними контрагентами здійснені без мети настання реальних наслідків, а тому господарська діяльність зазначених вище товариств має ознаки нереальності здійснення операцій. Крім того, відповідач, посилаючись на дані Єдиного реєстру судових рішень, зазначив, що по деяких підприємствах відкриті кримінальні провадження та проводиться досудове розслідування, в межах яких наявні покази засновників і керівників про те, що вони реєстрували підприємства за винагороду, без мети здійснення фінансово-господарської діяльності, жодних первинних документів не підписували тощо.

Позивач не погоджується з такими твердженнями контролюючого органу та вважає їх такими, що ґрунтуються на припущеннях. Стверджує, що факт отримання та оприбуткування позивачем товарів та послуг від вищевказаних контрагентів підтверджується складеними та оформленими належним чином договорами, а також складеними на їх виконання документами бухгалтерського та податкового обліку, зокрема, актами про надання послуг, податковими накладними, платіжними дорученнями, та іншими документами, які не мають дефекту форми, змісту або походження. При цьому податкові накладні, виписані вищевказаними підприємствами, мають всі необхідні обов?язкові реквізити, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та є підставою для віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Позивач зауважує, що подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту. У свою чергу, при дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких податкових накладних, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

ТОВ «Український виробничо-будівельний Альянс «Центр» стверджує, що як на час укладення правочинів з ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея», ТОВ «Модуль-Еволюшн», так і під час їх виконання, сторони були належним чином зареєстрованими та були платниками податку на додану вартість.

При цьому, позивач зазначає, що Податковий кодекс України не покладає на платника податку обов?язок та контрольні функції щодо перевірки обставин здійснення господарської діяльності іншими платниками податків, перевірки показників їх податкової звітності, а відтак порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов?язки іншого платника податків. На переконання позивача, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків. Притягнення суб?єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно із законом є неможливим.

Оскільки на час здійснення господарських операцій відомості про місцезнаходження та керівників ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея», ТОВ «Модуль-Еволюшн», які зазначені в первинних бухгалтерських документах, відповідали даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач стверджує про їх достовірність, посилаючись при цьому на положення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Позивач стверджує, що укладені між ТОВ «Український виробничо-будівельний Альянс «Центр» та його контрагентами договори не віднесені законом до нікчемних, а судові рішення про визнання їх недійсними відсутні. Наведене, на переконання позивача, свідчить, що ТОВ «Український виробничо-будівельний Альянс «Центр» мало достатні і підстави для віднесення сум сплачених на користь постачальника ПДВ до складу податкового кредиту та включення вартості отриманих товарів та послуг до складу валових витрат.

Позивач зауважує, що відсутність у постачальників активів та ресурсів, необхідних для поставки товарів і послуг позивачеві, також не спростовують реальності виконання спірних операцій, оскільки їх наявність, або відсутність у господарюючих суб?єктів не є передумовою для визначення господарської компетенції останніх та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами. Позивач зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. При цьому питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Позивач зауважує, що лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту та валових витрат.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Цією ж постановою Верховним Судом було здійснено заміну первісного відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267), на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011), про що зазначено у мотивувальній частині постанови.

Вказана справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи було визначено суддю Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 (суддя Шевченко А.В.) адміністративну справу прийнято до свого провадження для її розгляду за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

У зв`язку з перебуванням судді Шевченко А.В. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом чого адміністративна справа була передана для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 адміністративну справу прийнято до провадження для її розгляду за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Головне управління ДПС у м. Києві позовні вимоги не визнало та просило у задоволенні позову відмовити повністю, зазначаючи про обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зміст відзиву на позовну заяву за своєю суттю відповідає змісту акта перевірки, на підставі якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Також відповідач надав суду пояснення щодо правовідносин позивача з кожним контрагентом, наголошуючи на нереальності (безтоварності) господарських операцій.

Позивачем подано до суду додаткові пояснення, в яких зазначено про безпідставність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки, як таких, що не відповідають дійсності та ґрунтуються на припущеннях.

Позивач стверджує, що факт отримання та оприбуткування ним товарів/робіт/послуг від ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея», ТОВ «Модуль-Еволюшн» підтверджується складеними та оформленими належним чином договорами, бухгалтерськими та податковими документами. Стверджує, що позивачем проведено розрахунки з означеними контрагентами, що свідчить про реальність означених господарських операцій.

Позивачем повторно надано пояснення щодо кожного з контрагентів в межах спірних відносин.

У додаткових поясненнях позивач наголосив на відсутності у контрагентів обов`язку по отриманню ліцензії на здійснення видів діяльності в рамках укладених договорів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406.

Відповідачем у додаткових поясненнях наголошено на відсутності в матеріалах справи пояснень позивача стосовно факту зазначення в укладених з контрагентами договорах реквізитів банківських рахунків контрагентів, які були відкриті пізніше, ніж дата укладення договору.

Відповідач зазначив про самовільне доповнення позивачем переліку будівельних робіт, затверджених постановою КМУ №406 положеннями, які фактично відсутні в означеній постанові, зокрема щодо електро-монтажних робіт як таких, що є роботами підвищеної небезпеки.

Відповідач стверджує про необхідність отримання контрагентами дозволів на виконання робіт по конструюванню шахти ліфта, будівельних робіт по розбудові терміналу з розширенням зони приміщення обслуговування.

На думку відповідача, фактично контрагентами позивача здійснено безпідставне документальне оформлення фактично непідтверджених господарських операцій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні.

Після надання пояснень по справі представником позивача було подано до суду клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник відповідачів залишив вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з наведеним у судовому засіданні 13.02.2025 судом було постановлено усну ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український виробничо-будівельний Альянс «Центр» (ідентифікаційний код 34280208, місцезнаходження: 02140, Україна, місто Київ, вулиця Вишняківська, будинок, 13, офіс, 1) зареєстровано в якості юридичної особи 14.04.2006, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 30.10.2019 по 19.11.2019 Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр», за результатом якої складено акт від 26.11.2019 №140/26-15-05-01-02/34280208 (далі по тексту також акт перевірки).

Згідно з висновками акта перевірки встановлено порушення ТОВ «УВБА «Центр»:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, пункту 134.1 статті 134 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 5, 6, 7, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, внаслідок чого занижено податок на прибуток на загальну суму 12 091 871 грн, в тому числі за III-IV квартали 2017 року на 1 024 997 грн, за 2018 рік на 6 522 739 грн, за півріччя 2019 року на 4 544 135 грн;

- пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 18 292 866 грн., в тому числі в липні 2017 року на суму 69 938 грн, в серпні 2017 року на суму 92 586 грн, в вересні 2017 року на суму 62 173 грн, в жовтні 2017 року на суму 331 092 грн, в листопаді 2017 року на суму 146 980 грн, в грудні 2017 року на суму 355 968 грн, в січні 2018 року на суму 71 500 грн, в лютому 2018 року на суму 213 104 грн, в березні 2018 року на суму 137 249 грн, в квітні 2018 року на суму 549 826 грн, в травні 2018 року на суму 695 914 грн, в червні 2018 року на суму 554 802 грн, в липні 2018 року на суму 786 576 грн, в серпні 2018 року на суму 628 194 грн, в вересні 2018 року на суму 1 028 680 грн, в жовтні 2018 року на суму 360 252 грн, в листопаді 2018 року на суму 1 030 143 грн, в грудні 2018 року на суму 1 305 068 грн, в січні 2019 року на суму 1 220 306 грн, в лютому 2019 року на суму 1 385 028 грн, в березні 2019 року на суму 453 131 грн, в квітні 2019 року на суму 1 741 435 грн, в травні 2019 року на суму 1 736 146 грн, в червні 2019 року на суму 3 336 775 грн.

Так, перевіркою повноти декларування показників рядка 02 Декларацій з податку на прибуток «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.07.2017 по 30.06.2019 встановлено їх заниження на загальну суму 67 177 064 грн.

Зокрема, перевіркою встановлені факти документального оформлення ТОВ «УВБА «Центр» операцій з придбання товарів у суб?єктів господарювання з контрагентами, по яких на підставі наданих до перевірки документів та податкової інформації, наявної в податковому органі, не підтверджено придбання товарів по ланцюгу постачання: ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея», ТОВ «Модуль-Еволюшн».

Такі висновки були зроблені контролюючим органом на підставі такого:

- подана контрагентами податкова звітність про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку i сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ), свідчить про відсутність трудових ресурсів;

- відомості, зазначені контрагентами у поданих повідомленнях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (Форма №20-ОПП), не підтверджуються даними з ЄРПН;

- при аналізі ЄРПН не встановлено придбання контрагентами тих послуг та товарів, які постачалися позивачу, що свідчить про відсутність реального джерела походження товарів/послуг;

- аналіз податкової звітності та даних ЄРПП відносно постачальників контрагентів свідчить, що такі постачальники не придбавали товарів, які були в подальшому реалізовані контрагентам;

- надані позивачем первинні документи по взаємовідносинам з контрагентами не містять всіх необхідних даних, зокрема, товарно-транспортні накладні (далі - ТТН) щодо поставки товарів;

- відносно посадових осіб ТОВ «Елан Пром» постановлено обвинувальний вирок про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205 КК України;

- контрагенти фігурують в кримінальних провадженнях правоохоронних органів, а їх посадові особи надали пояснення щодо непричетності до діяльності таких підприємств.

Контролюючий орган виснував про заниження позивачем за період з 01.07.2017 по 30.06.2019 фінансового результату до оподаткування на загальну суму 67 177,10 тис. грн; завищення на цю ж суму задекларованих показників у рядку 2050 звіту «Собівартість реалізованої продукції»; заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 12 091 871 грн.

Означені обставини (аналіз господарських операцій позивача з переліченими вище контрагентами) стали підставою також для висновку контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту за період з 01.07.2017 по 30.06.2019 на суму 18 292 866 грн та, як наслідок, заниження суми ПДВ, яка підлягала сплаті до бюджету, у такому ж розмірі.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві 14.01.2020 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №0102, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 18 137 807,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 12 091 871,00 грн та за штрафними санкціями на 6 045 936,00 грн;

- № 0102, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 27 439 299,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на 18 292 866,00 грн та за штрафними санкціями на 9 146 433,00 грн.

Означені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 06.04.2020 №12378/6/99-00-08-05-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно з пунктом 5 Положення №15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Пунктами 5 - 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Отже, об`єктом справляння податку на прибуток є фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності підприємства, за правилами бухгалтерського обліку та відкоригований на різниці, передбаченій ПК України. Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг) або дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Верховний Суд у постанові від 08.05.2025 у справі № 320/12569/23 зазначив, що у справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є нереальними (фіктивними), сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат, якщо ж господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або врахування відповідних витрат при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема щодо наявності таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібно здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку, суттєві недоліки в заповненні таких документів, які не дають змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, не дають можливості встановити дійсний зміст та обсяг господарської операції, тощо.

Слід зазначити, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

Також на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Отже, підсумовуючи наведене, суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Велика Палата в цій постанові звернула увагу, що відповідно до положень статті 90 КАС України обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі, будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вирішенні адміністративної справи № 200/3458/21 у постанові від 15.03.2023 Верховним Судом сформовано обов`язкову для врахування судами правову позицію, згідно з якою в податковому праві діє принцип презумпції добросовісності платника податків, який означає, що з метою забезпечення виконання податкового обов`язку особа вжила усіх передбачених законодавством заходів і її дії (бездіяльність) не мають на меті чогось іншого, крім як виконання вимог податкового законодавства до того часу поки податковими органами не доведено зворотного. Контролюючий орган на підтвердження недобросовісності поведінки платника податків повинен надати відповідні докази та вказати дані, що свідчать про наявність у останнього реальної можливості за допомогою розумних заходів з належною обачністю пересвідчитися в тому, що від його імені здійснюються податкові правопорушення і, що він міг завадити їх вчиненню або їх припинити.

Законодавство України не містить певних конкретних критеріїв добросовісності платника податків. Водночас, слід визнати обґрунтованим застосування на практиці цього підходу, оскільки подібне розмежування платників податків дозволяє індивідуалізувати юридичну відповідальність особи та забезпечити дотримання правопорядку.

На думку суду, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту відображеної платником податків інформації щодо спірних господарських операцій, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

При розгляді даної справи судом встановлено, що позивач мав господарські відносини із контрагентами ТОВ «Іново Консалт» (договір купівлі-продажу товару №6 від 16.04.2019), ТОВ «Менріс» (договір надання послуг №3 від 10.12.2018), ТОВ «Агро Строй» (договір поставки від 01.11.2018), ТОВ «Вайнорінг» (договору підряду на виконання монтажних робіт та технічного обслуговування б/н від 03.09.2018), ТОВ «Голд Тім» (договір поставки товару від 10.01.2019, договір №03/09 від 03.09.2019 про виконання будівельно-монтажних робіт), ТОВ «Слент Лайн» (договір поставки товару б/н від 08.01.2018; договір про виконання будівельно-монтажних робіт від 26.04.2028 №35/04-С; договір про виконання монтажних робіт від 06.07.2028 №36/08-С), ТОВ «Елан Пром» (договір поставки № 11/12-2017 від 11.12.2017, договір № 11-02/12-2017 від 11.12.2017 про виконання робіт), ТОВ «Сілтор Буд» (договір поставки № 01-02/2018 від 01.02.2018, а також надано ряд послуг по виконанню робіт), ТОВ «Мрія Інвест Строй» (договір поставки товару № 02/05-2018 від 26.04.2018), ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» (договір поставки № 04-05/2018 від 04.05.2018, договір про надання послуг №б/н від 02.04.2018), ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» (договір поставки товару б/н від 31.01.2018, договір поставки товару б/н від 08.01.2019), ТОВ «Дамріоф» (договір про виконання монтажних робіт від 05.06.2018), ТОВ «Блек Дейлі» (договір надання послуг № б/н від 12.07.2018; договір поставки від 04.11.2018), ТОВ «Алвес Систем» (договір надання послуг від 12.07.2018), ТОВ «Кардо Сервіс» (договір про надання послуг від 01.11.2018; договір поставки від 01.11.2018), ТОВ «Сельта Трейд» (договір купівлі-продажу товару № 01/02/2019-1 від 01.02.2019), ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» (договір на виконання будівельно-монтажних робіт від 02.01.2019 №02/01/19; договір субпідряду № 10/01/19 від 10.01.2019; договір субпідряду монтажних робіт від 10.01.2019 №10/01/19/1; договір субпідряду монтажних робіт від 10.01.2019 №10/01/19), ТОВ «Блок-Буд Інвест» (договір про надання послуг з технічного обслуговування димових та вентиляційних каналів б/н від 03.12.2018), ТОВ «Торговий дім Берегея» (договір поставки товару від 02.05.2019) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (договір про надання послуг №03-01/2018 від 03.01.2018; договір про надання послуг б/н від 03.01.2017; договір поставки №01-02/2019 від 04.02.2019; договір поставки №02-02/2018 від 01.02.2018; договір поставки №268 від 04.08.2017; договір поставки №272 від 01.09.2017; договір поставки №265 від 24.07.2017; договір поставки №264 від 10.07.2017; договір послуг по подачі бетону на відстань №264 від 10.07.2017; договір №1525 від 20.04.2017; договір №1090 від 23.03.2017).

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанції та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у цій справі зазначив таке:

«…У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що Товариство мало господарські відносини із контрагентами: ТОВ "Іново Консалт" (договір купівлі-продажу товару №6 від 16.04.2019), ТОВ "Менріс" (договір надання послуг №3 від 10.12.2018), ТОВ "Агро Строй" (договір поставки від 01.11.2018), ТОВ "Вайнорінг" (договору підряду на виконання монтажних робіт та технічного обслуговування б/н від 03.09.2018), ТОВ "Голд Тім" (договір поставки товару від 10.01.2019, договір №03/09 від 03.09.2019 про виконання будівельно-монтажних робіт), ТОВ "Слент Лайн" (договір поставки товару б/н від 08.01.2018), ТОВ "Елан Пром" (договір поставки № 11/12-2017 від 11.12.2017, договір № 11-02/12-2017 від 11.12.2017 про виконання робіт), ТОВ "Сілтор Буд" (договір поставки № 01-02/2018 від 01.02.2018, а також надано ряд послуг по виконанню робіт), ТОВ "Мрія Інвест Строй" (договір поставки товару № 02/05-2018 від 26.04.2018), ТОВ "Будівельно-торгова компанія "Всесвітбуд" (договір поставки № 04-05/2018 від 04.05.2018, договір про надання послуг №б/н від 02.04.2018), ТОВ "ТД "Комерццо Інсайд" (договір поставки товару б/н від 31.01.2018, договір поставки товару б/н від 08.01.2019), ТОВ "Дамріоф" (договір про виконання монтажних робіт від 05.06.2018), ТОВ "Блек Дейлі" (договір надання послуг № б/н від 12.07.2018), ТОВ "Алвес Систем" (договір поставки від 03.12.2018), ТОВ "Кардо Сервіс" (договір про надання послуг від 01.11.2018), ТОВ "Сельта Трейд" (договір купівлі-продажу товару № 01/02/2019-1 від 01.02.2019), ТОВ "Будівельна фірма "Будсервісгруп" (договір субпідряду № 10/01/19 від 10.01.2019), ТОВ "Блок-Буд Інвест" (договір про надання послуг з технічного обслуговування димових та вентиляційних каналів б/н від 03.12.2018), ТОВ "Торговий дім Берегея" (договір купівлі-продажу товару від 01.04.2019, договір купівлі-продажу товару від 02.05.2019) та ТОВ "Модуль-Еволюшн" (договір поставки № 02-02/2018 від 01.02.2018, договір про надання послуг № П 03-01/2018 від 03.01.2018).

За висновками судів, на виконання вищевказаних договорів контрагенти-постачальники поставили позивачеві товар та надали ряд послуг, про що виписано видаткові та податкові накладні.

Як стверджував позивач, з доводами якого погодилися й суди попередніх інстанцій, у ході розгляду справи подана вся необхідна первинна документація та інші докази на підтвердження реальності господарських операцій із контрагентами, а також того, що укладені угоди мали на меті настання дійсних правових наслідків, що обумовлені ними, й отримані послуги використані Товариством у власній господарській діяльності.

Разом з тим, необхідно вказати, що усталеною є практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, визначає, що правові наслідки у виді виникнення права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Верховний Суд вважає, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів контролюючого органу має дослідити фактичні правовідносини учасників, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальною господарською діяльністю.

Так, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару, виконання робіт, надання послуг), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту та витрат позивача.

Відповідач у ході судового розгляду посилався на те, що діяльність контрагентів позивача має ознаки фіктивності і свої доводи обґрунтовував тим, що ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Модуль-Еволюшн», ТОВ «Слент Лайн» зареєстровані на підставних осіб, які у ході допиту як свідків у кримінальних провадженнях повідомили про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності вказаних товариств.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи контролюючого органу, вказав на те, що для адміністративного суду преюдиційне значення має лише вирок суду у кримінальній справі, а відтак посилання на наявність кримінальних проваджень та протоколів допитів свідків не можуть слугувати належним підтвердженням нереальності господарських операцій.

Не заперечуючи правильність висновків судів, що порушення кримінального провадження в контексті доказу в адміністративній справі не є безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій, а також висновку, що показання особи, отримані в процедурах кримінального провадження, не є доказом в адміністративному судочинстві, не можна погодитися, що такий довід відповідача не підлягав перевірці з використанням засобів доказування у адміністративній справі.

Відсутність вироку у кримінальному провадженні не звільняє суд, який розглядає адміністративну справу, від обов`язку перевірити та надати належну оцінку повідомленим контролюючим органом фактичним обставинам, які встановлені в процедурах кримінального провадження і ставлять під сумнів реальний характер господарських операцій тому, що такі обставини входять до предмета доказування в адміністративній справі з відповідним предметом адміністративного позову. Подібний висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №826/6146/16).

Відступивши від висновку Верховного Суду України в постанові від 01 грудня 2015 року (справа № 21-3788а15), що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, у зв`язку із чим господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 не зробила висновку, що обставини щодо діяльності контрагента платника податків, на які посилається контролюючий орган як на доказ нереальності господарської операції, не входять до предмета доказування.

Відтак, повідомлені контролюючим органом фактичні обставини, що ставлять під сумнів реальний характер господарських операцій, мали б бути перевірені та отримати належну оцінку судами першої та апеляційної інстанцій, так як стосуються безпосередньо предмету доказування у межах спірних відносин і мають істотне значення для вирішення даного спору.

Разом з тим, суди некритично віднеслися до повідомленої інформації й не надали належної правової оцінки таким обставинам.

Відхиляючи ж посилання відповідача на вирок Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2019 у справі № 757/33399/19-к, яким затверджено угоду про винуватість засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ "Елан Пром" ОСОБА_1 та визнано його винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 205-1 Кримінального кодексу України, то як встановлено судом першої інстанції вказаний вирок не стосується безпосередніх взаємовідносин ТОВ "Елан Пром" з позивачем, а отже не може слугувати доказом відсутності реальності господарських взаємовідносин. Наведене, на думку судів, свідчить на користь того, що сам факт існування даного вироку не може ставити під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, за умови наявності у справі первинних документів.

Аналізуючи такі висновки судів попередніх інстанцій, колегія суддів, керуючись висновками, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19, зазначає, що, дійсно, факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, сам по собі не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, однак такий підлягає врахуванню у сукупності із дослідженням усіх складових господарських операцій. Вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України у зв`язку із закінченням строків давності, не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності. Визнання вироком суду у кримінальному провадженні підприємства фіктивним не обов`язково означає, що всі його операції з усіма контрагентами були фіктивними за весь період його діяльності.

Виходячи зі змісту згаданого вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду слідує, що дійсно, наявність вироку у кримінальній справі не є обставиною, що безумовно вказує на фактичне нездійснення господарської операцій. Однак, це не означає, що встановлені у цьому судовому рішенні фактичні обставини (як у даному випадку про те, що ОСОБА_1 , будучи лише формально засновником, директором та головним бухгалтером товариства, не вчиняв дій щодо управління ним, не приймав участі у фінансово-господарській діяльності цього товариства та будь-яких документів від імені останнього не підписував), - повинні беззаперечно й невмотивовано відхилятись при розгляді справи.

В свою чергу, наявність заперечень особи, яка підписала первинні документи (договори, видаткові, податкові накладні тощо), в контексті укладення угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій, які є спірними у цій справі, судами не встановлена.

Судами попередніх інстанцій не надана системна оцінка юридичного значення документів, підписаних від імені ТОВ "Елан Пром", ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Модуль-Еволюшн», ТОВ «Слент Лайн» особами, які заперечують свою причетність до діяльності останніх, не здійснена оцінка долучених до матеріалів копій документів на предмет їх відповідності вимогам первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій про те, що між позивачем та ТОВ "Елан Пром", ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Модуль-Еволюшн», ТОВ «Слент Лайн» реально здійснені та фактично виконані господарські операції є передчасними.

Також суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили та не надали належної оцінки обставинам, на які посилався відповідач в обґрунтування доводу, що в наданих позивачем документах відображена недостовірна інформація щодо господарських операцій з придбання товарів (послуг) у перелічених вище контрагентів-постачальників. Відповідач в судовому процесі, так само, як в акті перевірки, наводив фактичні дані щодо неможливості здійснення контрагентами Товариства постачання товарів та надання послуг у задекларованих обсягах, а саме: відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, складських приміщень, інших основних фондів, у тому числі, орендованих, трудових ресурсів та кваліфікованого персоналу. Жодним чином не досліджувався факт транспортування товарів, хоча більшість спірних взаємовідносин стосується саме поставки позивачеві товарів.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставини, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Такий висновок щодо оцінки документів, наданих платником податків на підтвердження даних податкового обліку, зробив Верховний Суд України в постанові від 27 березня 2012 року у справі 21-737во10, який в подальшому підтриманий у низці постанов як Верховного Суду України, так і Верховного Суду.

Крім того, не оцінено довід контролюючого органу про відсутність у контрагентів дозволів/ліцензій для виконання будівельних робіт підвищеної небезпеки (монтаж електричних та слабострумних мереж, протипожежної безпеки, влаштування протипожежних систем тощо).

Заслуговують на особливу увагу і належну юридичну оцінку посилання відповідача на відсутність у ряду контрагентів на час виникнення спірних відносин відкритих банківських рахунків або відкриття таких рахунків набагато пізніше дати укладення договорів, що, як доводить контролюючий орган, свідчить про повну неможливість здійснення такими контрагентами будь-якої господарської діяльності (неможливість проведення фінансових розрахунків при укладенні договорів з постачальниками, підрядниками, виконання будь-яких інших фінансових зобов`язань, виплати заробітної плати тощо).

На думку суду, оцінка правовідносин позивача та його контрагентів, у даному випадку, вимагає ретельної перевірки обставин їх виконання. Установлення наведених обставин є необхідним для перевірки того, чи відображають надані платником первинні документи реальні факти господарської діяльності за спірними правочинами та чи є обґрунтованими доводи податкового органу, висловлені в цій справі.

З огляду на кількість контрагентів, судам слід було ретельно перевірити кожну господарську операцію, яка не визнається контролюючим органом, у сукупності як з наданими на їх підтвердженнями доказами від позивача, так і наданими на їх спростування доводами і доказами контролюючого органу.

Зазначене у сукупності свідчить про поверхневий підхід судів до вирішення спору, який виник між сторонами у цій справі. Суди повинні були не лише встановити з яких підстав здійснені висновки в Акті перевірки, а й надати кожному із встановлених контролюючим органом порушень правову оцінку у взаємозв`язку із доводами позивача і наданими на їх підтвердження доказами, тим самим здійснивши перевірку встановлених контролюючим органом обставин і висновків.

…

Ураховуючи те, що порушення норм процесуального права допустили обидві судові інстанції, судові рішення у цій справі підлягають скасуванню в частині задоволених позовних вимог, а справа - направленню на новий розгляд в цій частині до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з урахуванням предмета доказування у цій справі, з перевіркою їх належними та допустимими доказами, надати належну правову оцінку кожному доказу окремо та у їх сукупності. Судове рішення, з урахуванням встановлених обставин та зібраних доказів, повинно містити обґрунтування, чому суд приймає або відхиляє той чи інший доказ, надавши правову оцінку усім доводам сторін в межах заявленого позову».

З урахуванням вищевказаних обов`язкових для врахування вказівок Верховного Суду судом при новому розгляді справи встановлено таке.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Іново Консалт» (продавець) укладено договір купівлі-продажу товару від 16.04.2019 №6, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість продавцю на умовах, визначених цим договором.

Розділом 2 означеного договору визначено його вартість у розмірі 446 348,16 грн відповідно до специфікації та обов`язок покупця розрахуватися за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Пунктами 3.1, 3.4 договору визначено, що якість товару повинна відповідати технічним умовах для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін.

Відповідно до специфікації вартості товару (додаток №1 до договору) позивачу мав бути поставлений товар (триплекс 24,6 мм 12 мм DiamantEPG PE 12 мм, DiamantEPG PE.4 з отворами) (т. 2, а.с. 30).

Контрагентом складено та надано позивачу податкові накладні, копії яких долучено до матеріалів справи.

Позивачем також долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних на поставку від ТОВ «Іново-Консалт» мембран, плит, мінеральної вати, інсталяції, кріплень, прокладок, трапів, кутиків, інсталяцій, радіаторів, пісуарів, унітазів, склосітки, сумішей ґрунтувальних, триплексів,, монтажних елементів, сифонів, монтажних труб тощо (т. 2, а.с. 31 41, т. 14, а.с. 56, 73 76, т.34 а.с. 9).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Іново-Консалт» директором Є. О. Шевельовим.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т.2, а.с. 23-27).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Менріс» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 10.12.2018 №3, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з монтажу на об`єктах, визначених замовником.

Виконавець має право залучити для надання послуг за даним договором субпідрядні організації.

Вид послуг, характеристика, об`єкт зазначаються в акті виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів надання послуг, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), підсумкових відомостей ресурсів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, актів приймання-передачі робіт ТОВ «Менріс» зазначені як надані послуги з поточного ремонту на об`єктах замовника, капітального ремонту покрівлі, монтажу системи вентиляції автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, заміни вікон, послуги з виконання робіт з вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій горищних приміщень (т.2, а.с. 47 182).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Менріс» директором Ю. Ю. Хоролець.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 2, а.с. 43-44).

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Агро Строй» (постачальник) укладено договір поставки товару від 01.11.2018 б/н, за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує за отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4 договору якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до долучених до матеріалів справи видаткових накладних позивачу постачались котли, пінополістирол, клей для плитки, штукатурка, профіль, баки, бетонозмішувачі, блоки, газоблоки, металопрофіль, лаки (т. 2, а.с. 193 199).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Агро Строй» директором О. С. Здоровець.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 2, а.с. 184-190).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Вайнорінг» (виконавець) укладено договір підряду на виконання монтажних робіт та технічного обслуговування від 03.09.2018 б/н, за умовами якого виконавець зобов`язується на замовлення замовника виконати монтаж та технічне обслуговування систем безпеки, вентиляції, охорони та інших та передати виконані роботи замовнику актом про прийняття виконаних робіт (наданих послуг) по договору, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи і надані послуги та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

Вид робіт зазначається в актах про прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

Виконавець виконує роботи та надає послуги на об`єктах згідно додатків до договору.

Додатком №1 до означеного договору є адреси будинків, за якими мають бути виконані роботи.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), в яких зазначено про виконання монтажних та пусконоладочних робіт, прочистки димових та вентканалів (т. 3, а.с. 23 24).

Відповідно до видаткових накладних (т. 3, а.с. 25 27, т. 14, а.с. 106) позивачу контрагентом ТОВ «Вайнорінг» поставлено товар: алмазне кільце, електроди, анкери, болти, дроти, ґрунтовку, тканину).

Відповідно до акта звіряння заборгованість між сторонами відсутня.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т.3, а.с. 1 3).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Вайнорінг» директором Костянко М.С.

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Голд Тім» (виконавець) укладено договір про виконання будівельно-монтажних робіт від 03.09.2019 №03/09, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати будівельно-монтажні роботи, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх вартість.

Обсяг, характер і вартість робіт, передбачених п. 1.1 даного договору, визначаються в акті приймання-передачі наданих послуг.

Виконавець виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання.

Загальна вартість договору становить 570 000,00 грн.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акт приймання виконаних будівельних робіт, які містять печатку ТОВ «Голд Тім», але не містять підписів сторін, підсумкову відомість ресурсів, яка не містить ані підписів, ані печаток сторін, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 3, а.с. 141 149).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Голд Тім» (постачальник) укладено договір поставки товару від 10.01.2019 б/н, за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує за отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4 договору якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до долучених до матеріалів справи видаткових накладних позивачу

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних на поставку коробів пластикових, внутривальних провидів, сповіщувачів, баз чотирьохконтактних (т. 3, а.с. 150 152).

Відповідно до акта звіряння розрахунків заборгованість за означеними операціями відсутня.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 3, а.с. 133 134).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Голд Тім» директором Р.О. Козлов.

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Слент Лайн» (підрядник) укладено договори на виконання монтажних робіт від 06.07.2018 №36/08-С, від 26.04.2018 №35/04-С за умовами яких замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати монтаж систем протипожежної безпеки за адресами, за домовленістю сторін, а замовник бере на себе зобов`язання оплатити такі роботи на умовах відповідно до цього договору.

Підрядник виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання, роботи, обладнання та матеріали, не передбачені кошторисами, необхідність яких з`явилась у процесі виконання завдання цього договору, оформлюються відповідними доповненнями до договору у письмовій формі.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), в яких зазначено про монтаж систем протипожежної безпеки (т. 2, а.с. 212-213).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Слент Лайн» (постачальник) укладено договір поставки товару від 08.01.2018 б/н, за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує за отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4 договору якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до видаткової накладної (т. 2, а.с. 211) позивачу поставлено алмазні коронки та круги армовані.

Відповідно до акта звіряння по взаєморозрахунках заборгованість за означеними договорами відсутня.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Слент Лайн» директором В. В. Томащук.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 2, а.с. 200).

За твердженням позивача, зазначені вище товари, придбані у ТОВ «Слент Лайн», були використані ним під час виконання робіт для замовників, зокрема для ТОВ «СКД Олтекс», ТОВ «Цемсервіс», ТОВ «Вікінг Строй», на підтвердження чого надано копію акта виконаних робіт, акта наданих послуг, акта здавання-приймання робіт (т. 2, а.с. 201 - 203).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Елан Пром» (підрядник) укладено договір про виконання електромонтажних робіт від 11.12.2017 №11-02/12-2017, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт з монтажу систем протипожежного призначення на об`єкті замовника згідно наданого замовником проекту, а саме: електромонтажні роботи.

Обсяг, характер і вартість робіт та об`єкт, на якому мають виконуватись роботи, передбачені п.1.1 даного договору, визначаються погодженим сторонами кошторисом, додаток №1 до даного договору.

Роботи, обладнання та матеріали, не передбачені кошторисом, необхідність в яких з`явилася в процесі виконання завдання цього договору, оформлюється відповідним доповненням до договору у письмовій формі.

В означеному договорі вказано розрахунковий рахунок ТОВ «Елан Пром» №8751.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг електромонтажних, монтажу систем протипожежної безпеки (т. 4, а.с. 19 20, 22 38, т. 17 а.с. 24, т.20 а.с. 207).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Елан Пром» (постачальник) укладено договір поставки від 11.12.2017 №11/12-2017, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця будівельні матеріали, надані за договором, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальні асортимент та кількість товару визначаються у видаткових накладних або у погоджених сторонами специфікаціях, які підписані уповноваженими представниками постачальника і продавця, скріплені печатками сторін та становлять невід`ємну частину цього договору.

Сума договору складається з усіх сум, вказаних у видаткових накладних або специфікаціях, прийнятих покупцем від постачальника на умовах та впродовж терміну дії даного договору.

Поставка товару здійснюється за цінами, які діють на момент поставки товару, відповідно до заявки покупця та виставленого постачальником рахунку-фактури.

Відповідно до пункту 3.1 означеного договору оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на основі рахунка-фактури, виставленого відповідно до заявки покупця.

В означеному договорі вказано розрахунковий рахунок ТОВ «Елан Пром» №8751.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних на поставку конструкцій, клапанів протипожежних, дифузорів, адаптерів, решіток, труб, анкерів, шурупів тощо (т.4, а.с. 21, 39 98, т. 15, а.с. 134, 136 137, 168, 172 174).

Крім того, між позивачем (покупець) та ТОВ «Елан Пром» (постачальник) укладено договір поставки від 20.07.2018 №С-27БМК/18, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, узгоджений сторонами у специфікації/замовленні, яка після їх підписання сторонами стає невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його.

Найменування, кількість та асортимент товару визначаються сторонами на підставі замовлення покупця та відображені в специфікації.

Якість товару повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій документації, що встановлює вимоги до якості товару. Номери та індекси стандартів, технічних умов, іншої документації, а також додаткові вимоги до якості товару, якщо такі є, вказуються у рахунках.

Відповідно до наявних в матеріалах справи специфікацій предметом договору є паливно-витяжні системи.

Також матеріали справи містять копії видаткових накладних за договором №01/2019, копія якого відсутня в матеріалах справи (т. 14, а.с. 140 141, а.с. 157 158, 178 179, т. 15, а.с. 46, 80, 83).

В наявній у справі копії видаткової накладної (т. 14, а.с. 175, т. 15, а.с. 186, т. 16, а.с. 78 80, 207, т. 17 а.с. 15 16, 22) відсутні реквізити договору.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Елан Пром» директором Д.В. Шевченко.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 3, а.с. 153 207).

Оплата здійснювалась у порядку безготівкового розрахунку на рахунок №8751, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 3, а.с. 208 250, т. 4, а.с. 1 7).

ТОВ «Елан Пром» на запит позивача було надано копії первинних документів щодо придбання матеріалів, які в подальшому були поставлені ТОВ «УВБА «Центр», а саме: видаткова накладна на поставку HPL панелей, виписана ТОВ «Київська біоенергетична компанія (т.20 а.с. 240).

Позивач стверджує, що придбані у ТОВ «Елан Пром» товари та роботи були використані у власній господарській діяльності для виконання будівельних робіт та поставку товарів контрагентам ПП «Тезап» (на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копії довідок про вартість виконаних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, підсумкових відомостей ресурсів, накладних-вимог), а також використані для виконання монтажних робіт контрагенту ТОВ «АМВ-Груп», ТОВ «СКД Олтекс», ТОВ «Вогнеборець Плюс», ТОВ «Вікінг Строй», ТОВ «Брама НТБ», ТОВ «Піраміда Трейд», ТОВ «Випробувальний центр «ТЕСТ», Національній академії Служби безпеки України, ТМО Психіатрія, ТОВ «Євробетон» відповідно до актів здачі-прийняття робіт, видаткових накладних (надання послуг (т. 4, а.с. 99 249).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Сілтор Буд» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 14.10.2017 №17/224, за умовами якого виконавець зобов`язується з 14.10.2017 по 31.12.2017 надавати послуги з: прочистки димових і вентиляційних каналів; проектних робіт; влаштування протипожежних систем, систем диспетчеризації та амортизації; монтажу автоматичної системи ПГ, систем протипожежної безпеки, слабкострумових мереж; технічного обслуговування систем охоронної, пожежної сигналізації, автоматичного та автономного пожежогасіння, а замовник прийняти й оплатити послуги.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 5, а.с. 185 186, т. 6, а.с. 34 - 46).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Сілтор Буд» (постачальник) укладено договір поставки матеріалів від 01.02.2018 №01-02/2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця будівельні матеріали, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальні асортимент та кількість товару визначаються у видаткових накладних або у погоджених сторонами специфікаціях, які підписані уповноваженими представниками постачальника і продавця, скріплені печатками сторін та становлять невід`ємну частину цього договору.

Сума договору складається з усіх сум, вказаних у видаткових накладних або специфікаціях, прийнятих покупцем від постачальника на умовах та впродовж терміну дії даного договору.

Оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на основі рахунка-фактури, виставленого відповідно до заявки покупця.

Якість та комплектність товару, що постачається, повинна відповідати стандартам та технічним умовам, що ставляться до даного виду товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов даного договору (т. 5, а.с. 187 - 250, т. 6, а.с. 1 33, т. 16, а.с. 70 71, 83, 137 139, 205 206, 225 227, т. 18 а.с. 18, 56 - 57).

Матеріали справи містять копії видаткових накладних (т. 14, а.с.177, т. 15, а.с. 105, 131, 203 205, 234 238, т. 16, а.с. 70), в яких зазначено договір №2/2019/01, відсутній в матеріалах справи.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Сілтор Буд» директором Л.М. Гудкова.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 5, а.с. 87- 179).

За твердженням позивача, придбані у ТОВ «Сілтор Буд» товари/послуги у подальшому були поставлені/надані наступним замовникам: ТОВ «Євробетон» (сповіщувач, база чотирьохконтактна), ПП «Цивільний захист» (внутривальні приводи) (т. 3, а.с. 90 92).

Позивач також стверджує, що придбаний у ТОВ «Сілтор Буд» товар використаний у власній господарській діяльності під час виконання робіт з технічного обслуговування системи протипожежної безпеки контрагенту ТОВ «Фрея 2017», ПрАТ «Автобаза №1», ТОВ «Фанери та плити», ПАТ «Київський маргариновий завод» (т. 4, а.с. 250, т. 5, а.с. 1, 3).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Мрія Інвест Строй» (виконавець) укладено договір про виконання монтажних робіт від 02.04.2018 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати монтажні роботи, а замовник зобов`язується прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Обсяг, характер і вартість робіт, передбачених договором, визначаються завданнями замовника, накладними та актами прийому-здачі виконаних робіт.

Виконавець виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання.

Роботи, обладнання та матеріали, не передбачені кошторисом, необхідність в яких з`явилася в процесі виконання завдання цього договору, оформлюється відповідним доповненням до договору у письмовій формі.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 97 103).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Мрія Інвест Строй» (постачальник) укладено договір від 26.04.2018 №02/05-2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність товар відповідно до прайсів постачальника, а покупець зобов`язаний прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

Якість товару, що постачають за цим договором, має відповідати стандартам та вимогам, що ставляться до такого виду товару.

Загальна вартість договору становить загальну вартість товару, поставленого по видаткових накладних/рахунках-фактурах, протягом усього строку дії договору.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 104 145, т. 14, а.с. 107, т. 15, а.с. 22, 135, т. 16 а.с. 106 111, т. 34 а.с. 15 - 16).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Мрія Інвест Строй» директором С. М. Білогуров.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 6, а.с. 47 -91).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» укладено договір про надання послуг від 02.04.2018 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з монтажу автоматичної системи ПГ на об`єктах, визначених замовником.

Вид послуг, характеристика, об`єкт зазначаються в акті виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 51 57).

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» укладено договір поставки від 04.05.2018 № 04-05/2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному договорі термін у власність покупця будівельні матеріали, а покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов цього договору.

Ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим договором, визначається у рахунках-фактурах постачальника, або в інших додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами даного договору, та/або у видаткових/залізничних накладних.

Поставка товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року на умовах DDP склад покупця з урахуванням особливостей, встановлених цим договором.

Поставка товару здійснюється на склад покупця за адресою, вказаною у видатковій накладній. Протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку-фактури постачальника, узгодженого сторонами.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 58 93).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» директором О. А. Теплова.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 6, а.с. 15 45).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» (виконавець) укладено договір на виконання будівельно-монтажних робіт від 31.01.2018 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати будівельно-монтажні роботи за адресами, за домовленістю сторін, а замовник бере на себе зобов`язання оплатити такі роботи на умовах відповідно до цього договору.

Виконавець виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх актів прийому-здачі виконаних робіт відповідно до виконаних робіт.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 148 149).

Також між означеними сторонами укладено договори поставки товару від 31.01.2018 б/н та від 08.01.2019 б/н, за умовами яких ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» (постачальник) передає у власність позивачу (покупцю), а покупець приймає отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 6, а.с. 150 153, т. 15, а.с. 79). Відсутність у видаткових накладних реквізитів договорів унеможливлює їх ідентифікацію відносно таких договорів.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» директором Н. В. Лалетіна.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 6, а.с. 139 140).

Позивач стверджує, що поставлений ТОВ «Комерццо Інсайд» товар використаний у рамках договорів виконання будівельних робіт, які полягали в монтажі, ремонті та налагодженні систем пожежної сигналізації, систем оповіщення про пожежу замовнику ТОВ «ТЗС Груп», на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копії довідок про вартість виконаних робіт, актів приймання виконаних робіт, підсумкових відомостей ресурсів, накладних-вимог на внутрішнє переміщення (т. 3, а.с. 93 132).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Дамріоф» (виконавець) укладено договір на виконання монтажних робіт від 05.06.2018 б/н, за умовами якого виконавець зобов`язується виконати монтажні роботи на об`єкті замовника та передати виконані роботи замовнику за актом прийому-здачі виконаних робіт до договору, а замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

Роботи виконуються з використанням витратних матеріалів виконавця.

Період та обсяг виконаних робіт підтверджуються актом прийому-здачі виконаних робіт.

Оформлення виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акта прийому-здачі виконаних робіт.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 169 -0177).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Дамріоф» директором Г. Є. Куранова.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 6, а.с. 154 156).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Блек Дейлі» (підрядник) укладено договір від 19.07.2018, за умовами якого замовник надає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи з будівельно-монтажних робіт на об`єктах замовника та передати виконані роботи замовнику за актом здачі-приймання робіт (надання послуг), а замовник, у свою чергу, зобов`язується прийняти виконані роботи (надані послуги) та оплатити їх вартість відповідно до умов цього договору.

Загальна вартість договору складається з загальної вартості специфікацій (рахунків), що є невід`ємною частиною договору.

Датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та представлення замовнику для прийняття та підписання актів виконаних робіт (надання послуг).

Також між означеними сторонами укладено договір поставки від 04.11.2018 б/н на поставку позивачу товару відповідно до асортименту та переліку.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 7, а.с. 199 206, т. 14, а.с. 139, т. 15, а.с. 21, т. 15, а.с. 60 61, 103 104, 107, 128).

Крім того, між сторонами укладено договір про надання послуг від 12.07.2018 б/н, за умовами якого позивачу надавались послуги з монтажу на об`єктах, визначених ним як замовником.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Блек Дейлі» директором В.А. Куранов.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 7, а.с. 178 188).

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Алвес Систем» (постачальник) укладено договір поставки від 03.12.2018, за умовами якого постачальник передає, а покупець приймає у власність товари відповідно до асортименту постачальника, а покупець зобов`язується оплатити даний товар на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 4, т. 14, а.с. 156, т. 15, а.с. 88).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Алвес Систем» директором С. І. Широковим.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 8, а.с. 1).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Кардо Сервіс» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01.11.2018, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з монтажу на об`єктах, визначених замовником.

Вид послуг, характеристика, об`єкт визначаються в акті виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

У цьому договорі сторони узгодили, що загальна вартість договору становить загальну суму усіх актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

Крім того, між означеними сторонами укладено договір поставки від 01.11.2018 на поставку позивачу товару.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних та актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 14 25, т. 15, а.с. 129 - 130).

Відповідно до акта звіряння взаємних розрахунків заборгованість за означеними договорами становить 59 852,87 грн.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Кардо Сервіс» директором К.-К. В. Могвом.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 8, а.с. 5 -6).

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Сельта Трейд» (продавець) укладено договір купівлі-продажу товару від 01.02.2019 №01/02/2019-1, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар та матеріали (в т.ч. будівельні) відповідно до асортименту продукції, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість продавцю на умовах, визначених цим договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції. Гарантія на товар визначається на підстав документів виробника.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 35 49, т. 14, а.с. 45, 87, 89 90, 111, т. 34 а.с. 17), калькуляцію на металоконструкції шахти ліфта (т. 15, а.с. 23 29), калькуляцію на виготовлення композитних панелей (т. 15, а.с. 58).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Сельта Трейд» директором І. В. Перемиловським.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 8, а.с. 26 - 32).

Між позивачем (підрядник) та ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду від 10.01.2019 №10/01/19, за умовами якого субпідрядник зобов`язується на умовах і в порядку даного договору виконати будівельні роботи на об`єкті, що визначений у пункті 1.2 цього договору, а підрядник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Об`єкт виконання робіт за договором знаходиться за адресою: «Приміщення 1-8 поверхів адміністративної будівлі (літера « 1В»), в складі єдиного майнового комплексу по вул. М. Вовчка, 18-а в Оболонському районі м. Києва».

Фактичний перелік, обсяг, характеристика та вартість робіт відповідно до п. 1.1 цього договору визначаються сторонами додатково в актах виконаних робіт.

Факт виконання робіт по даному договору підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання виконаних робіт.

Забезпечення матеріалами здійснюється за погодженням сторін. Якість матеріалів/обладнання, які використовуються при виконанні будівельних робі, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до якості, або зразкам (еталонам).

Якість матеріалів/обладнання гарантується субпідрядником, якщо матеріали/обладнання поставляються субпідрядником.

Якість матеріалів/обладнання гарантується підрядником, якщо матеріали/обладнання поставляються підрядником.

Крім того, між означеними сторонами укладено договір субпідряду від 05.02.2019 №05/02/19, за умовами якого позивач доручає ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» провести роботи по налагодженню автономної системи порошкового пожежогасіння в приміщенні виробничий цех та зобов`язується прийняти роботи та оплатити їх субпідряднику на умовах, у строки та розмірах, обумовлених даним договором.

Роботи проводяться на об`єкті: приміщення цеху за адресою: м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69Б.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг з додатками в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 8, а.с. 75 250, т. 9, а.с. 1 250, т. 10, а.с. 1 - 132).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» директором Є. В. Іваніним.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 8, а.с. 50 - 65).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Спецоптстрой» (виконавець) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування димових те вентиляційних каналів від 03.12.2018, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати послуги з прочистки димових та вентиляційних каналів, а замовник прийняти і оплатити послуги.

Найменування послуг: прочистка димових та вентиляційних каналів на об`єктах замовника за погодженням та заявками замовника. Прочистка димових та вентиляційних каналів спрямовані на забезпечення безперебійної роботи димових та вентиляційних каналів.

За умовами означеного договору виконавець повинен виконати передбачені цим договором послуги та забезпечити безпечність, надійність, безперебійність роботи димових та вентиляційних каналів впродовж строку дії договору.

Датою закінчення надання послуг вважається дата їх фактичного закінчення та представлення замовнику для прийняття та підписання акта.

Крім того, між означеними сторонами укладено договір на виконання будівельно-монтажних робіт від 03.12.2018 на об`єкті позивача.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг з додатками в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 10, а.с. 143 250, т. 11, а.с. 1 44).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Блок-Буд Інвест» директором О. П. Ворона.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 10, а.с. 133 - 138).

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Торговий дім Берегея» (продавець) укладено договори купівлі-продажу товару від 02.05.2019, від 01.04.2019 б/н, за умовами яких продавець зобов`язується передати у власність покупця товар відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість продавцю на умовах, визначених цим договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 11, а.с. 119 149, т. 14, а.с. 46, 109 - 110).

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Торговий дім Берегея» директором О. П. Ющик.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 11, а.с. 45 64, т. 18 а.с. 236 - 250, т. 19 а.с. 1 - 11).

Між позивачем (замовник) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 03.01.2018 № П 03-01/2018, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з розробки проектів, а замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх вартість відповідно до актів наданих послуг на умовах цього договору. Строк надання послуг з 03.01.2018 по 31.12.2018 включно.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (проектні роботи, розробка, виконання робочого проекту реконструкції об`єкта, виконання інженерно-геологічних вишукувань тощо) в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 12, а.с. 132 155, т. 13, а.с. 87 226).

Також позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 16, а.с. 45 46), в яких вказано номери договорів, які відсутні в матеріалах справи.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (постачальник) укладено договір поставки від 01.02.2018 №02-02/2018, за умовами якого постачальник передає у власність покупця товари відповідно до асортименту постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Якість товару, що постачається, відповідає діючому законодавству, стандартам, технічним умовам даного виду товару, підтверджується сертифікатом якості виробника (за наявності).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 12, а.с. 156 251, т. 13, а.с. 1 86, т. 14, а.с. 155, т. 15, а.с. 45, 82, 87, 106, 132 133, 187, 206 210, т.16, а.с. 11 14, 65 69, 140 143, 170, 172 182, 204, 228, т. 17 а.с. 19 20, 23, 25 31, т.34 а.с. 14).

Крім того, між позивачем (замовник) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 03.01.2017 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх вартість відповідно до актів наданих послуг на умовах цього договору. Строк надання послуг - з 03.01.2017 по 31.12.2017 включно.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Модуль-Еволюшн» директором Є. І. Кальним.

Позивачем відображено означені господарські операції на рахунку 631 (т. 12, а.с. 1 127).

Досліджуючи питання пов`язаності придбаних позивачем товарів та послуг з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, суд зазначає про таке.

Відповідно до абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, договори, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відтак підтвердженням господарської операції, виходячи з визначення Закону №996-ХІV, є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

Будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-ХІV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 07.08.2024 у справі №0940/1395/18.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум витрат та податкового кредиту, врахованих платником під час визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість відповідно, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Проте якщо ж господарська операція фактично не відбулась, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат. Первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає й вимозі статті 75 КАС України щодо достовірності доказів.

Ці вимоги однаковою мірою стосуються формування й інших показників податкового обліку, в тому числі, доходу і податкових зобов`язань з ПДВ за господарськими операціями, оскільки податковий облік, як і будь-який облік, обов`язковість якого встановлена законом, не може ґрунтуватися на недостовірних даних.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у низці постанов, до прикладу (але не виключно) у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 28 жовтня 2019 року у справі № 280/5058/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/1308/18, від 6 травня 2020 року у справі № 640/4687/19. Схожі за змістом висновки викладені й у постановах Верховного Суду, на які посилається Позивач у касаційній скарзі, від 19 жовтня 2023 року по справі № 160/5256/19, від 16 січня 2018 року у справі № 820/4648/13-а, від 1 лютого 2023 року у справі № 380/9660/21, від 26 червня 2018 року у справі № 825/3731/15-а, від 19 червня 2018 року у справі № 806/4988/13-а, від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17, від 7 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, від 28 лютого 2018 року у справі № 806/1033/17, від 16 жовтня 2020 року у справі № 820/2587/15, від 1 лютого 2023 року у справі № 380/9660/21, від 16 квітня 2020 року у справі № 810/3443/18, від 30 вересня 2021 року у справі № 400/1986/19.

Висновки щодо реального виконання господарської операції, що породжує право платника податків на податковий кредит та зменшення фінансового результату до оподаткування на суму витрат, зробила і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року по справі №160/3364/19. Велика Палата в цій постанові акцентувала увагу на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Велика Палата звернула увагу, що відповідно до положень статті 90 КАС України обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо правовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Іново Консалт» суд зазначає таке.

Стверджуючи про неправомірне формування позивачем податкових вигід (збільшення собівартості реалізованої продукції та податкового кредиту) за результатом господарських операцій позивача з ТОВ «Іново Консалт», контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що у ТОВ «Іново Консалт» відсутні будь-які основні засоби та не задекларовано наявність жодних запасів та товарів; штатні працівники відсутні; встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих; згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Наведене, на переконання контролюючого органу, свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Крім того, відповідач зазначив, що Київською місцевою прокуратурою №6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123, в рамках якого було допитано громадянина ОСОБА_2 , який відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України під час взаємовідносин з ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» був засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Іново Консалт». Згідно з протоколом допиту свідка від 18.04.2019 ОСОБА_2 надав свідчення, відповідно до яких засновником та директором ТОВ «Іново Консалт» він став за грошову винагороду без мети зайняття фінансово-господарською діяльністю; вказане підприємство йому не відомо; будь-якої діяльності на ньому він не вів та нікого на це не уповноважував; йому не відомо, де зберігається печатка підприємства, він нею ніколи не користувався та нікому не передавав; будь-яких договорів поставки від імені ТОВ «Іново Консалт» не укладав, податкові накладні в ЄРПН не реєстрував та нікого на це не уповноважував, електронно-цифровий підпис ТОВ «Іново Консалт» не отримував та нікого на це не уповноважував. Повідомив, що ТОВ «Іново Консалт» зареєстровано на його ім?я без мети ведення фінансово-господарської, а всі правочини укладені від його імені просив вважати нікчемними.

На підставі цього, контролюючий орган в акті перевірки зауважив, що господарська діяльність ТОВ «Іново Консалт» (код 42380216) має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме:

- відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій;

- відсутній кваліфікований персонал;

- відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою;

- наявність в штаті тільки керівних посад;

- наявність пояснень свідка, який реєстрував на своє ім?я ТОВ «Іново Консалт» (код 42380216) про непричетність до діяльності підприємства.

Виходячи з наведеного, відповідач виснував, що ТОВ «Іново Консалт» (код 42380216) здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов?язаних з наданням податкової вигоди третім особам, у зв`язку з чим в ході перевірки не підтверджено факту реалізації товарів контрагентом ТОВ «Іново Консалт» (код 42380216), що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» та ТОВ «Іново Консалт» (код 42380216) за перевіряємий період здійснені без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність та можливість вчинення даних господарських операцій у ТОВ «Іново Консалт» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, на переконання контролюючого органу у ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» не було підстав для бухгалтерського та податкового обліку вказаних операцій.

В матеріалах справи наявний протокол допиту ОСОБА_2 від 18.04.2019 в межах кримінального провадження №0000123, в якому вказана особа дійсно підтвердила свою непричетність до діяльності ТОВ «Іново Консалт» (т. 20 а.с. 44 47).

Дослідивши надані позивачем докази, суд зазначає, що відповідно до специфікації вартості товару (додаток №1 до договору) позивачу мав бути поставлений товар (триплекс 24,6 мм 12 мм DiamantEPG PE 12 мм, DiamantEPG PE.4 з отворами) (т. 2, а.с. 30).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних на поставку від ТОВ «Іново-Консалт» мембран, плит, мінеральної вати, інсталяції, кріплень, прокладок, трапів, кутиків, інсталяцій, радіаторів, пісуарів, унітазів, склосітки, сумішей ґрунтувальних, триплексів, монтажних елементів, сифонів, монтажних труб тощо.

Суд зауважує на невідповідності визначеного специфікаціями товару фактично поставленому, оскільки крім визначених специфікаціями триплексів 24,6 мм 12 мм DiamantEPG PE 12 мм, DiamantEPG PE.4 з отворами видаткові накладні містять іншу номенклатуру товарів, заявлених як поставлені на адресу позивача, у той час як умовами договору визначено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця товар відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість продавцю на умовах, визначених цим договором.

Крім того, суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справи копію акта звіряння взаєморозрахунків з огляду на відсутність у ньому таких обов`язкових реквізитів як підписи та печатки сторін. Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Іново Консалт» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Суд зауважує, що наявність первинних документів є обов`язковою, але не єдиною достатньою умовою для формування податкового кредиту та витрат, що враховуючись при визначення об`єкту оподаткування. Формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у контрагентів - постачальників матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності, відсутність контрагента за місцезнаходженням.

При цьому суд звертає увагу, що дійсно, такі обставини, як наявність податкової інформації про відсутність у контрагентів необхідних ресурсів та можливостей для здійснення господарських операцій, недобросовісність контрагентів у ланцюгу постачання тощо не може бути беззаперечною підставою вважати господарські операції безтоварними. Однак, у своїй сукупності та у сукупності з іншими встановленими у кожній конкретній справі обставинами, такі обставини можуть ставити під обґрунтований сумнів реальність відповідних господарських операцій.

Так, в постанові від 06 жовтня 2021 року у справі №640/3223/20 Верховним Судом зазначено, що при вирішенні спорів щодо обґрунтованості відображення у бухгалтерському та податковому обліку наслідків господарських операцій, поставлених під сумнів за результатом проведеного податковим органом заходу контролю судам слід виходити з того, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають підтверджувати реальне вчинення господарських операцій.

Також в зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з фактично вчиненою господарською операцією учасників правовідносин. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Під час судового розгляду позивач належним чином не підтвердив фактичний рух активів за наслідками вчинення спірних правочинів, елементом якого є особливості переміщення товару, його транспортування.

Відповідно до абзаців 26 та 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363) товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

ТТН - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 11.1 розділу 11 Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Таким чином, документи, які передбачені Правилами № 363, у тому числі товарно-транспортна накладна, є документами, які підтверджують факт передавання, перевезення придбаних та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

А тому, наявність ТТН та належне її оформлення є належним доказом переміщення (транспортування) товару, враховуючи, що перевезення є одним із етапів поставки. Це стосується й інших документів, які повинні супроводжувати поставку відповідно до правових норм, умов договору або загальної практики.

За усталеною практикою Верховного Суду відсутність ТТН або певні недоліки в її оформленні не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Водночас відсутність такого документа чи суттєві недоліки в його виготовленні можуть породжувати сумніви щодо реальності господарської операції, особливо при урахуванні інших обставин, що свідчать про її безтоварність.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.05.2025 у справі №240/10407/24.

Приймаючи до уваги наведене, суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Іново Консалт» позивачу.

Враховуючи означені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати реальними господарські операції з ТОВ «Іново Консалт» з огляду на те, що поставка позивачу в рамках укладеного з ТОВ «Іново Консалт» товару, який не визначений специфікаціями, за відсутності додаткових угод чи обумовленої договором домовленості щодо поставки такого товару, з урахуванням відсутності доказів його транспортування, доказів наявності у позивача складських приміщень для зберігання такого, та доказів оприбуткування на таких складах.

Позивач зазначив, що отримані від ТОВ «Іново Консалт» товари були використані ним для замовників - ДП МА «Бориспіль» () і ТОВ «ДІОНІКС ЛТД» () під час реконструкції пасажирського терміналу «D» на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль».

На підтвердження означених доводів позивачем надано до суду: акти приймання виконаних будівельних робіт №12, №16 за березень 2019 року, №21 за квітень 2019 року, №3 за липень 2019 року, акти наданих послуг №7 від 15.03.2019 року, підсумкові відомості ресурсів; видаткові накладні, накладні-вимоги, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, розрахунки загальновиробничих витрат, протоколи моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси; картку рахунку.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Щодо доводів відповідача про необхідність врахувати як джерело доказу у розумінні протокол допиту свідка у кримінальному провадженні суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами частин першої та другої статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у передбачених кодексом випадках.

Керуючись частиною четвертою статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому статтею 225 цього кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. До винесення вироку в рамках кримінального провадження протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 826/16211/16, в якій Верховний Суд також зазначив, що «…протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали такого розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні або ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили.».

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16.01.2018 у справі №2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 у справі №808/2360/17.

Враховуючи означені обставини, судом відхиляються посилання відповідача на протокол допиту свідка директора ТОВ «Іново Консалт», як належний та допустимий доказ нереальності господарських операцій позивача з означеним контрагентом.

Проте, відхилення означених доводів не впливає на висновки суду щодо відсутності в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Іново Консалт».

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Менріс» суд зазначає таке.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що розрахункові рахунки ТОВ «Менріс» в установах банків не відкривались, а тому товариство не могло здійснювати реалізацію будь-яких ТМЦ (робіт, послуг) в адресу позивача та відповідно здійснити їх закупівлю; до грудня 2018 року ТОВ «Менріс» діяльність не здійснювало; з березня 2019 року ТОВ «Менріс» не звітує; імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; підприємством було подано Звіт про фінансові результати за 2018 рік з нульовими показниками та Декларацію з податку на прибуток за 2018 рік з нульовими показниками; будь-яких повідомлень та звітів про прийняття працівників у штат та нарахування і виплату заробітної плати до контролюючих органів не подавалось.

З урахуванням цього, контролюючий орган виснував, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих.

Контролюючий орган зауважив, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались; номенклатура та обсяг виконаних ТОВ «Менріс» робіт на адресу ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об??єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Також відповідач послався на фігурування контрагента позивача у кримінальному провадженні №0000123 від 17.04.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 КК України.

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Менріс» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» здійснені без мети настання реальних наслідків.

Як вже зазначалося судом, між позивачем (замовник) та ТОВ «Менріс» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 10.12.2018 №3, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з монтажу на об`єктах, визначених замовником.

Виконавець має право залучити для надання послуг за даним договором субпідрядні організації.

Вид послуг, характеристика, об`єкт зазначаються в акті виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів надання послуг, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), підсумкових відомостей ресурсів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, актів приймання-передачі робіт ТОВ «Менріс» зазначені як надані послуги з поточного ремонту на об`єктах замовника, капітального ремонту покрівлі, монтажу системи вентиляції автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, заміни вікон, послуги з виконання робіт з вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій горищних приміщень (т.2, а.с. 47 182).

Суд зазначає, що на підтвердження оплати за отримані послуги позивачем надано копії документів про перерахування коштів ТОВ «Інтерпол Плюс», який відповідно до листа ТОВ «Менріс» №11 від 04.07.2019 про відступлення права вимоги відступив своє право вимоги на користь ТОВ «Інтерпол Плюс» за фактично виконані роботи ТОВ «Менріс».

В матеріалах справи містяться докази оплати за фактично виконані ТОВ «Менріс» роботи шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Інтерпол Плюс», що підтверджується рахунком на оплату від 04.11.2019 №39 та платіжними дорученнями №1190 від 04.11.2019, №1949 від 13.11.2019, №1947 від 11.11.2019, №1948 від 12.11.2019, №1943 від 08.11.2019, №1955 від 18.11.2019, №1950 від 14.11.2019, №1969 від 20.11.2019, №1960 від 19.11.2019, №1957 від 19.11.2019, №1956 від 18.11.2019, №1971 від 22.11.2019, №1970 від 21.11.2019 та актом взаємозаліку.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що означені документи надавалися позивачем контролюючому органу під час проведення перевірки або після неї, але до винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

У свою чергу, відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Враховуючи вказане, суд не приймає надані позивачем документи як докази на підтвердження здійснених оплати за виконані ТОВ «Менріс» роботи.

Згідно з наданими позивачем поясненнями, ТОВ «Менріс» надало послуги та виконало роботи, зокрема, капітальний ремонт в комунальному некомерційному підприємстві «Київський міський центр громадського здоров`я», поточний ремонт в прокуратурі міста Києва в рамках укладених позивачем з означеними підприємствами, установами та організаціями договорів.

Водночас, відсутність детального опису виконаних робіт, а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, в актах надання послуг, на переконання суду, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт та дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані позивачем у контрагента ТОВ «Менріс» у спірному періоді та в подальшому використані саме для виконання робіт за договорами, укладеними позивачем з КНП «Київський міський центр громадського здоров`я», прокуратури міста Києва.

Крім того, відсутність конкретизації щодо об`єкта, на якому виконувались роботи (т. 2, а.с. 56) унеможливлює ідентифікацію такого об`єкта судом.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем заявлених як придбані у ТОВ «Ментріс» робіт в межах договору.

Крім того, суд зауважує, що визначені умовами договору «послуги з монтажу» є відмінними від зазначених в актах надання послуг з виконання робіт вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій, ремонту покрівлі.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «Менріс» до виконання означених робіт.

Враховуючи означені обставини, суд дійшов висновку про непідтвердження документально реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ментріс».

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача щодо визначеного у договорі обов`язку у ТОВ «Менріс» мати чинні дозволи, ліцензії, сертифікати, оскільки у договорі вказано про обов`язок наявності таких відповідно до вимог законодавства передбачений лише у випадку можливості виконання ним в межах господарської діяльності відповідного виду робіт. В свою чергу, незазначення в актах виконаних робіт про виконання ТОВ «Ментріс» робіт, для яких є обов`язковими наявність чинних дозволів, ліцензій, сертифікатів, не дає підстав стверджувати про обов`язок їх оформлення означеним контрагентом позивача. Проте, означені обставини не впливають на висновки суду щодо непідтвердження документально реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ментріс».

Щодо правовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Агро Строй» суд зазначає таке.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що ТОВ «Агро Строй» імпорт продукції в 2018 році не здійснювало; підприємством було подано Звіт про фінансові результати за 2018 рік, згідно якого у Товариства відсутні будь-які основні засоби та необоротні активи; згідно звітів про нарахування єдиного внеску, поданих до податкового органу за місцем реєстрації ТОВ «Агро Строй» в штаті обліковується 4 працівника; в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Агро Строй» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались, що, на думку відповідача, ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві.

Також контролюючий орган зауважив, що згідно пояснення від 16.04.2019 ОСОБА_3 стверджував, що жодних СГД він не реєстрував, підприємницьку діяльність від імені СГД не здійснював та не мав на меті її здійснювати; про те, що є директором та засновником ТОВ «Агро Строй» нічого не відомо, жодних документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства, він не підписував, установчі документи та печатки підприємства та інших документів ТОВ «Агро Строй» не отримував.

Враховуючи вищевикладене, відповідач виснував, що видаткові накладні, наведені в таблиці 5 акта перевірки, не підписувались ОСОБА_3 , а отже вони вважаються складеними з порушенням встановленого порядку, оскільки неможливо ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

За таких обставин, на переконання відповідача, господарська діяльність ТОВ «Агро Строй» має ознаки нереальності здійснення операцій, а в ході перевірки не підтверджено факту реалізації товарів контрагентом ТОВ «Агро Строй», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» та ТОВ «Агро Строй» здійснені без мети настання реальних наслідків.

Як зазначалося судом, між позивачем (покупець) та ТОВ «Агро Строй» (постачальник) укладено договір поставки товару від 01.11.2018 б/н, за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує за отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4 договору якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до долучених до матеріалів справи видаткових накладних позивачу постачались котли, пінополістирол, клей для плитки, штукатурка, профіль, баки, бетонозмішувачі, блоки, газоблоки, металопрофіль, лаки (т. 2, а.с. 193 199).

Щодо розрахунків з означеним контрагентом, суд зауважує, що матеріали справи містять повідомлення про відступлення права вимоги №201-05-10/Б від 10.05.2019 від ТОВ «Агро Строй» на користь ТОВ «Діонікс ЛТД» на підставі договору №05/10-2019 від 10.05.2019, а також згідно банківської виписки підтверджується перерахування коштів.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що вказані документи були надані ним контролюючому органу під час перевірки та, відповідно, аналізувалися відповідачем, у зв`язку з чим відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України такі документи не враховуються судом при розгляді даної справи.

Крім того, суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу згідно прайсів постачальника.

В свою чергу, відсутність таких прайсів в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаних ТОВ «Агро Строй» на адресу позивача.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності як у позивача, так і у його контрагента, складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Агро Строй», як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Агро Строй» позивачу.

Крім того, позивачем не надано пояснень та доказів на підтвердження подальшого використання у власній господарській діяльності придбаних у ТОВ «Агро Строй» товарів.

Враховуючи означені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати реальними господарські операції з ТОВ «Агро Строй».

Протокол допиту свідка керівника ТОВ «Агро Строй» не приймається судом в якості належного доказу, оскільки такий протокол, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визначений як доказ лише в разі його відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. До винесення вироку в рамках кримінального провадження протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Проте, відхилення означених доводів не впливає на висновки суду щодо відсутності в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Агро Строй».

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Вайнорінг» суд зазначає таке.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що розрахункові рахунки ТОВ «Вайнорінг» в установах банків не відкривало, а отже не могло здійснювати реалізацію будь-яких ТМЦ (робіт, послуг) на адресу позивача та відповідно здійснити їх закупівлю; з травня 2019 року ТОВ «Вайнорінг» не звітує; імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; звіти про фінансові результати, Декларації з податку на прибуток за 2018 рік, півріччя 2019, повідомлення та звіти про прийняття працівників у штат та нарахування і виплату заробітної плати до контролюючих органів не подавались.

Також відповідач зауважив, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Вайнорінг» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів та виконаних робіт ТОВ «Вайнорінг» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Крім того, відповідач послався на фігурування контрагента позивача у кримінальному провадженні №0000123 від 17.04.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 КК України.

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Вайнорінг» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та позивачем здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Вайнорінг» (виконавець) укладено договір підряду на виконання монтажних робіт та технічного обслуговування від 03.09.2018 б/н, за умовами якого виконавець зобов`язується на замовлення замовника виконати монтаж та технічне обслуговування систем безпеки, вентиляції, охорони та інших та передати виконані роботи замовнику актом про прийняття виконаних робіт (наданих послуг) по договору, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи і надані послуги та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

Вид робіт зазначається в актах про прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

Виконавець виконує роботи та надає послуги на об`єктах згідно додатків до договору.

Додатком №1 до означеного договору є адреси будинків, за якими мають бути виконані роботи.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), в яких зазначено про виконання монтажних та пусконоладочних робіт, прочистки димових та вентканалів (т. 3, а.с.с 23 24).

На підтвердження розрахунків з ТОВ «Вайнорінг» позивачем надано копію листа ТОВ «Вайнорінг» від 02.07.2019 № 91/20/70-3, яким повідомлено позивача про відступлення ТOВ «СПЕЦТOРГКРАЇНА» права вимоги на суму 729 785 (ciмcoт двадцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень З9 копійок відповідно до Договору, укладеного між ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» та ТОВ «Вайнорінг».

Оплата на рахунок «СПЕЦТOРГКРАЇНА» підтверджується платіжними дорученнями №312 від 03.07.2019, №313 від 03.07.2019, №314 від 03.07.2019, які міститься в матеріалах справи.

Натомість акт перевірки не містить відомостей про надання позивачем під час перевірки вказаних документів, у зв`язку з чим відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України вони не приймаються судом в якості доказів здійснення розрахунків.

Позивач стверджує, що в подальшому виконані ТОВ «Вайнорінг» роботи були прийняті замовником ПБФ «Овен» (), що підтверджується актами прийому-передачі, які містяться в матеріалах справи.

Суд зауважує, що відсутність детального опису виконаних робіт, матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, та адрес їх виконання в актах унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Вайнорінг» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані саме в межах укладеного з ПБФ «Овен» договору.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про придбання робіт у ТОВ «Вайнорінг» та подальше використання їх позивачем саме в межах укладеного з ПБФ «Овен» договору.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентом-замовником, права на залучення ТОВ «Вайнорінг до виконання означених робіт.

Також відповідно до видаткових накладних (т. 3, а.с. 25 27, т. 14, а.с. 106) позивачу контрагентом ТОВ «Вайнорінг» поставлено товар: алмазне кільце, електроди, анкери, болти, дроти, ґрунтовку, тканину).

Проте, суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та його контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Вайнорінг» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Вайнорінг» позивачу.

Позивач стверджує, що придбані у ТОВ «Вайнорінг» товари і матеріали були використані ним під час реконструкції пасажирського терміналу «D» на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль» (20572069), що підтверджується копіями довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; копіями актів приймання виконаних будівельних робіт; копіями підсумкових відомостей ресурсів; копіями розрахунків загальновиробничих витрат; копіями протоколів моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси і іншими документами; кошторисними звітами, звітами про витрати основних матеріалів; копіями видаткових накладних.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Враховуючи означені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати реальними господарські операції з ТОВ «Вайнорінг».

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Голд Тім» суд зазначає таке.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що розрахункові рахунки ТОВ «Голд Тім» в установах банків не відкривало, а отже не могло здійснювати реалізацію будь-яких ТМЦ (робіт, послуг) на адресу позивача та відповідно здійснити їх закупівлю; з травня 2019 року ТОВ «Голд Тім» не звітує; імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; звіти про фінансові результати, декларації з податку на прибуток за 2018 рік, півріччя 2019, повідомлення та звіти про прийняття працівників у штат та нарахування і виплату заробітної плати до контролюючих органів не подавались.

Відповідач стверджує, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Голд Тім» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Голд Тім» на адресу позивача, на переконання відповідача, свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Крім того, відповідач зазначив, що Київською місцевою прокуратурою №6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123, в рамках якого було допитано громадянина ОСОБА_4 , який відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, під час взаємовідносин з ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» був засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Голд Тім». Згідно з протоколом допиту свідка від 18.04.2019 ОСОБА_4 підтвердив свою непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Голд Тім».

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Голд Тім» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та позивачем здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Голд Тім» (виконавець) укладено договір про виконання будівельно-монтажних робіт від 03.09.2019 №03/09, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати будівельно-монтажні роботи, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх вартість.

Обсяг, характер і вартість робіт, передбачених п. 1.1 даного договору, визначаються в акті приймання-передачі наданих послуг.

Виконавець виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання.

Загальна вартість договору становить 570 000,00 грн.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акт приймання виконаних будівельних робіт, які містять печатку ТОВ «Голд Тім», але не містять підписів сторін, підсумкову відомість ресурсів, яка не містить ні підписів, ні печаток сторін, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 3, а.с. 141 149).

Враховуючи викладене, судом не приймається в якості допустимих доказів довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акт приймання виконаних будівельних робіт з огляду на відсутність у них обов`язкових реквізитів.

Щодо акта здачі-приймання робіт (надання послуг) (т.3, а.с. 149) суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Голд Тім» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Голд Тім» робіт в межах означеного договору.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Голд Тім» (постачальник) укладено договір поставки товару від 10.01.2019 б/н, за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує за отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4 договору якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до долучених до матеріалів справи видаткових накладних позивачу

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних на поставку коробів пластикових, внутривальних провидів, сповіщувачів, баз чотирьохконтактних (т. 3, а.с. 150 152).

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу згідно прайсів постачальника.

В свою чергу, відсутність таких прайсів в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаних ТОВ «Голд Тім» на адресу позивача.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Голд Тім» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Голд Тім» позивачу.

Позивач стверджує, що придбані ним у ТОВ «Голд Тім» товари були поставлені замовникам ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» - ТОВ «Євробетон» та ТОВ «Цивільний захист», а також використані в ході виконання будівельних робіт для ТОВ «ТЗС ГРУП» та ДП МА «Бориспіль», що підтверджується видатковими накладними № 5 від 05.04.2019, та №8 від 17.04.2019; актами приймання виконаних робіт, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Також, актами приймання виконаних будівельних робіт №50 за вересень 2018 року, №1 за листопад 2018 року, №3 за листопад 2018 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, розрахунком загальновиробничих витрат, підсумковими відомостями ресурсів, накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, підтверджується, що виконані ТОВ «Голд Тім» роботи були зроблені для замовників позивача - ТОВ «ТЗС ГРУП» та ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» під час виконання будівельних робіт.

Позивач стверджує, що здійснив розрахунок за фактично поставлений ТОВ «Голд Тім» матеріали та виконані роботи шляхом перерахунку коштів на користь ТОВ «Агрокапітал», відповідно до листа ТОВ «Агрокапітал» №5 від 16.12.2019 про відступлення права вимоги від ТОВ «Голод Тім» до ТОВ «Агрокапітал», що підтверджується договором про відступлення права вимоги б/н від 16.12.2019, рахунком на оплату №111 від 16.12.2019, платіжним дорученням №2037 від 16.12.2019.

Натомість, в акті перевірки відсутня інформація про те, що вказані документи були надані позивачем та досліджувалися під час проведення перевірки. Позивачем протилежного не доведено, а тому відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України такі документи суд не приймає в якості доказів.

Протокол допиту свідка керівника ТОВ «Голд Тім» не приймається судом в якості належного доказу, оскільки такий протокол, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визначений як доказ лише в разі його відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. До винесення вироку в рамках кримінального провадження протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Проте, відхилення означених доводів не впливає на висновки суду щодо відсутності в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Голд Тім».

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Слент Лайн» суд зазначає таке.

Контролюючий орган в акті перевірки вказав, що розрахункові рахунки ТОВ «Слент Лайн» в установах банків не відкривало, а отже не могло здійснювати реалізацію будь-яких ТМЦ (робіт, послуг) на адресу позивача та відповідно здійснювати їх закупівлю; з травня 2019 ТОВ «Слент Лайн» не звітує; імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; звіти про фінансові результати, декларації з податку на прибуток за 2018 рік, півріччя 2019, повідомлення та звіти про прийняття працівників у штат та нарахування і виплату заробітної плати до контролюючих органів не подавались. Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Слент Лайн» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Слент Лайн» на адресу позивача, на переконання відповідача, свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Також контролюючий орган зауважив, що Київською місцевою прокуратурою №6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 17.04.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 КК України, в рамках якого було допитано громадянина ОСОБА_5 , який відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, під час взаємовідносин із ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» був засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Слент Лайн». Згідно з протоколом допиту свідка від 18.04.2019 ОСОБА_5 надав наступні свідчення: «зі слів співробітників податкової міліції мені стало відомо, що я значуся директором, засновником та головним бухгалтером ТОВ «Слент Лайн». Хочу повідомити, що вказане підприємство мені не відомо, будь-якого відношення до нього не маю. Грошові кошти до статутного капіталу ТОВ «Слент Лайн» я не вносив та нікого на це не уповноважував. Реєстраційні документи вказаного підприємства до контролюючих органів не надавав. Печатку підприємства ТОВ «Слент Лайн» я не замовляв та не користувався, взагалі не знаю як вона виглядає. Договору про визнання електронних документів ТОВ «Слент Лайн» в будь-яких сертифікованих АЦСК я не укладав та нікого на це не уповноважував, електронно-цифровий підпис в АЦСК не отримував та нікого на це не уповноважував. Банківські рахунки по вказаному підприємству я не відкривав.... Договорів поставки чи закупівлі ТМЦ від імені вказаного товариства я ні з ким не укладав та не підписував. Податкову звітність ТОВ «Слент Лайн» я не складав, не підписував та до контролюючих органів не подавав. Податкові накладні ТОВ «Слент Лайн» в ЄРПН на адресу СГД контрагентів не реєстрував та не підписував. Будь-яких фінансово-господарських операцій на ТОВ «Слент Лайн» я не проводив. Додатково повідомляю, що договорів між ТОВ «Слент Лайн» та ... ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» я не підписував, будь-яких товарно-матеріальних цінностей на адресу вказаних підприємств я не поставляв, грошові кошти від вказаних СГД я не отримував, оскільки жодного відношення до ТОВ «Слент Лайн» не маю. Враховуючи вищевикладене повідомляю, що ТОВ «Слент Лайн» зареєстроване на моє ім?я без мого відома, з метою прикриття незаконної діяльності. У зв?язку з викладеним прошу вважати всі укладені на ТОВ «Слент Лайн» від мого імені правочини нікчемними».

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Слент Лайн» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Слент Лайн» (підрядник) укладено договори на виконання монтажних робіт від 06.07.2018 №36/08-С, від 26.04.2018 №35/04-С за умовами яких замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати монтаж систем протипожежної безпеки за адресами, за домовленістю сторін, а замовник бере на себе зобов`язання оплатити такі роботи на умовах відповідно до цього договору.

Підрядник виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання, роботи, обладнання та матеріали, не передбачені кошторисами, необхідність яких з`явилась у процесі виконання завдання цього договору, оформлюються відповідними доповненнями до договору у письмовій формі.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), в яких зазначено про монтаж систем протипожежної безпеки (т. 2, а.с. 212-213).

Щодо актів здачі-приймання робіт (надання послуг), суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Слент Лайн» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «Слент Лайн» до виконання означених робіт.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Слент Лайн» робіт в межах означеного договору.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Слент Лайн» (постачальник) укладено договір поставки товару від 08.01.2018 б/н, за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує за отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.4 договору якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Місце поставки товару визначається за домовленістю сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до видаткової накладної (т. 2, а.с. 211) позивачу поставлено алмазні коронки та круги армовані.

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу згідно прайсів постачальника.

В свою чергу, відсутність таких прайсів в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видатковій накладній, виписаній ТОВ «Слент Лайн» на адресу позивача.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Слент Лайн», як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Слент Лайн» позивачу.

За твердженням позивача, зазначені вище товари, придбані у ТОВ «Слент Лайн», були використані позивачем під час виконання робіт для замовників - ТОВ «Вікінг Строй» (), ТОВ «СКД Олтекс» () та ТОВ «Цемсервіс» (), а саме: електромонтажних робіт, робіт з монтажу та пусконалагоджування системи пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу на об`єктах в м. Обухів, м. Житомир, м. Фастів, м. Біла Церква, та інших.

Також позивачем надано до суду картку рахунку на підтвердження відсутності кредиторської заборгованості перед ТОВ "Слент Лайн". Позивач стверджує, що здійснив розрахунок за фактично поставлений ТОВ «Слент Лайн» матеріали та виконані роботи шляхом перерахунку коштів ТОВ «Айтем пром», відповідно до листа ТОВ «Айтем пром» №21/06/2019-7 від 21.06.2019 року про відступлення права вимоги від ТОВ «Слент Лайн» до ТОВ «Айтем пром», що підтверджується договором про відступлення права вимоги №3 від 21.06.2019, платіжним дорученням №1311 від 25.06.2019 року та платіжним дорученням №1306 від 24.06.2019 року, листом №19/Б від 25.06.2019.

Натомість, позивач не надав доказів того, що вказані документи були надані ним контролюючому органу під час перевірки; в акті перевірки відсутня інформація щодо їх аналізу, внаслідок чого відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України такі документи суд не приймає як докази.

Крім того, у судовому засіданні 16.01.2025 був допитаний в якості свідка громадянин ОСОБА_5 , який значиться в документах в якості директора ТОВ "Слент Лайн". Свідок, попереджений про кримінальну відповідальність та приведений до присяги, пояснив, що ніякого відношення до ТОВ «Слент Лайн» він не має, директором товариства він не був, жодних документів не підписував. Повідомив, що, на його думку, його паспортні дані були використані для реєстрації підприємства без його згоди.

Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року у справі №826/10711/14 зазначив, що такі обставини як наявність кримінального провадження та заперечення керівника контрагента позивача щодо участі у створенні та діяльності товариства - постачальника, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, а тому, виписані від імені такого постачальника податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, не могли бути не враховані судами під час розгляду справи, оскільки, як вже було зазначено, статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до витрат, що враховуються при визначенні об?єкта оподаткування, та податкового кредиту є безпідставним.

Означені обставини свідчать про відсутність юридичної сили у документів, складених та підписаних від імені фіктивного підприємства - ТОВ «Слент Лайн», враховуючи, що особа, яка відображена у таких документах в якості керівника, заперечує свою причетність до діяльності ТОВ «Слент Лайн», у тому числі обіймання посади директора цього товариства.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Елан Пром» суд зазначає таке.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що з серпня 2019 року ТОВ «Елан Пром» не звітує; імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; було подано Звіт про фінансові результати за 2018 рік з нульовими показниками та декларацію з податку на прибуток за 2018 рік з нульовими показниками; повідомлення та звіти про прийняття працівників у штат та нарахування і виплату заробітної плати до контролюючих органів не подавались.

Отже, за твердженням відповідача, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Елан Пром» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ «Елан Пром» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Відповідач повідомив, що в Єдиному реєстрі судових рішень наявний вирок, винесений Печерським районним судом м. Києва 11.07.2019 у справі №757/33399/19-к, в якому зазначено таке:

«Взимку 2017 року гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Довженка, 3 отримав пропозицію від невстановленої особи на ім?я «Дмитро» щодо підписання за грошову винагороду реєстраційних документів юридичної особи ТОВ «Елан Пром» (код 41782999) та довіреності на третіх осіб для здійснення останніми реєстраційних дій та ведення господарської діяльності щодо вказаного підприємства без подальшої участі у цьому ОСОБА_1 .

Усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих невстановленою особою на ім?я «Дмитро», ОСОБА_1 , у зв?язку з тяжким матеріальним становищем, з метою отримання грошової винагороди та з корисливих спонукань, передав невстановленій особі на ім?я «Дмитро» документи, що посвідчують його особу, а саме: паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номер.

На підставі наданих ОСОБА_1 особистих документів, невстановленими досудовим розслідуванням особами та за невстановлених обставин виготовлено договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Елан Пром» () від 25.12.2017 укладений з ТОВ «Бест Проджект» (); договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Елан Пром» () від 25.12.2017, укладений з ТОВ «Шарк Консалт» (); довіреність від ОСОБА_1 на ім?я ОСОБА_6 від 26.12.2017, в яких ОСОБА_1 зазначений як учасник товариства та призначений на посаду директора.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації змін юридичної особи, Шевченко Д.В. попередньо отримавши відомості від невстановленої особи про подальші дії, взимку 2017 року (більш точна дата не встановлена) прибув до станції метро «Кловська», що у Печерському районі м. Києва, де зустрівся із невстановленою особою та заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов?язків службової особи та засновника підприємства, а також, не маючи навиків та наміру здійснювати таку діяльність, діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні грошової винагороди та не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності, засвідчив власним підписом завідомо неправдиві відомості у вищезазначених реєстраційних документах ТОВ «Елан Пром», що були надані йому вказаною невстановленою особою, та у відповідності до ст.67 Конституції України, розділу третього Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.16, 47, 168 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), будучи уповноваженим виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції по керівництву вказаним підприємством, розпорядженню його майном та коштами, відповідальним за організацію та ведення бухгалтерського і податкового обліку, за повноту нарахування і своєчасність сплати до бюджету податків, зборів (обов?язкових платежів), виступив учасником та директором ТОВ «Елан Пром».

Після підписання вказаних документів Шевченко Д.В. у тому ж місці передав їх вищевказаній невстановленій особі, з метою їх подальшого подання для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи ТОВ «Елан Пром».

Таким чином, Шевченко Д.В. вчинив підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації змін юридичної особи, оскільки 27.12.2017 на підставі підписаних Шевченком Д.В. реєстраційних документів та довіреності проведено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу ТОВ «Елан Пром», про що вчинено відповідні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

26.06.2019 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, тобто, - внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.».

Враховуючи вищевикладене, контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що акти надання послуг, видаткові накладні, наведені в таблиці 9, не підписувались Шевченком Денисом Владиславовичем, а отже вони вважаються складеними з порушенням встановленого порядку, оскільки неможливо ідентифікувати особу, відповідальну за здійснення господарської діяльності і правильність її оформлення.

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Елан Пром» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Елан Пром» (підрядник) укладено договір про виконання електромонтажних робіт від 11.12.2017 №11-02/12-2017, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати комплекс робіт з монтажу систем протипожежного призначення на об`єкті замовника згідно наданого замовником проекту, а саме: електромонтажні роботи.

Обсяг, характер і вартість робіт та об`єкт, на якому мають виконуватись роботи, передбачені п.1.1 даного договору, визначаються погодженим сторонами кошторисом, додаток №1 до даного договору.

Роботи, обладнання та матеріали, не передбачені кошторисом, необхідність в яких з`явилася в процесі виконання завдання цього договору, оформлюється відповідним доповненням до договору у письмовій формі.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг електромонтажних, монтажу систем протипожежної безпеки.

Щодо актів надання послуг, суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта (в частині актів надання послуг), а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта (частині актів надання послуг), на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Елан Пром» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Елан Пром» робіт в межах означеного договору.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Елан Пром» (постачальник) укладено договір поставки від 11.12.2017 №11/12-2017, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця будівельні матеріали, надані за договором, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальні асортимент та кількість товару визначаються у видаткових накладних або у погоджених сторонами специфікаціях, які підписані уповноваженими представниками постачальника і продавця, скріплені печатками сторін та становлять невід`ємну частину цього договору.

Сума договору складається з усіх сум, вказаних у видаткових накладних або специфікаціях, прийнятих покупцем від постачальника на умовах та впродовж терміну дії даного договору.

Поставка товару здійснюється за цінами, які діють на момент поставки товару, відповідно до заявки покупця та виставленого постачальником рахунку-фактури.

Відповідно до пункту 3.1 означеного договору оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на основі рахунка-фактури, виставленого відповідно до заявки покупця.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних на поставку конструкцій, клапанів протипожежних, дифузорів, адаптерів, решіток, труб, анкерів, шурупів тощо (т.4, а.с. 21, 39 98, т. 15, а.с. 134, 136 137, 168, 172 174).

Проте, матеріали справи не містять копій рахунків-фактур як обов`язкової передумови для поставки товару за означеним договором.

Крім того, в означеному договорі вказано розрахунковий рахунок ТОВ «Елан Пром» №8751.

З листа АТ «Ідея Банк від 06.06.2021 вих. №Л-БТ-2024/1821 вбачається, що датою відкриття рахунку є 24.01.2018, датою закриття 12.01.2023.

Тобто, зазначений ТОВ «Елан Пром» номер банківського рахунку у договорах від 11.12.2017 відкритий пізніше дати підписання договору більш ніж на місяць, що, на переконання суду, свідчить про відсутність факту підписання такого договору 11.12.2017.

Крім того, між позивачем (покупець) та ТОВ «Елан Пром» (постачальник) укладено договір поставки від 20.07.2018 №С-27БМК/18, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, узгоджений сторонами у специфікації/замовленні, яка після їх підписання сторонами стає невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його.

Найменування, кількість та асортимент товару визначаються сторонами на підставі замовлення покупця та відображені в специфікації.

Якість товару повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій документації, що встановлює вимоги до якості товару. Номери та індекси стандартів, технічних умов, іншої документації, а також додаткові вимоги до якості товару, якщо такі є, вказуються у рахунках.

Відповідно до наявних в матеріалах справи специфікацій предметом договору є паливно-витяжні системи.

Проте, матеріали справи не містять копій рахунків-фактур як обов`язкової передумови для поставки товару за означеним договором.

Також матеріали справи містять копії видаткових накладних за договором №01/2019, копія якого відсутня в матеріалах справи (т. 14, а.с. 140 141, а.с. 157 158, 178 179, т. 15, а.с. 46, 80, 83).

В наявній у справі копії видаткової накладної (т. 14, а.с. 175, т. 15, а.с. 186, т. 16, а.с. 78 80, 207, т. 17 а.с. 15 16, 22) відсутні реквізити договору.

Долучені до матеріалів справи документи підписані зі сторони ТОВ «Елан Пром» директором Д.В. Шевченко, у відношенні якого постановлено вирок Печерським районним судом міста Києва від 11.07.2019 у справі №757/33399/19-к. В означеному вироку зазначено, що реалізуючи злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації змін юридичної особи, Шевченко Д.В. попередньо отримавши відомості від невстановленої особи про подальші дії, взимку 2017 року (більш точна дата не встановлена) прибув до станції метро «Кловська», що у Печерському районі м. Києва, де зустрівся із невстановленою особою та заздалегідь усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов?язків службової особи та засновника підприємства, а також, не маючи навиків та наміру здійснювати таку діяльність, діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні грошової винагороди та не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності, засвідчив власним підписом завідомо неправдиві відомості у вищезазначених реєстраційних документах ТОВ «Елан Пром», що були надані йому вказаною невстановленою особою, та у відповідності до ст.67 Конституції України, розділу третього Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст.16, 47, 168 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), будучи уповноваженим виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції по керівництву вказаним підприємством, розпорядженню його майном та коштами, відповідальним за організацію та ведення бухгалтерського і податкового обліку, за повноту нарахування і своєчасність сплати до бюджету податків, зборів (обов?язкових платежів), виступив учасником та директором ТОВ «Елан Пром».

Після підписання вказаних документів Шевченко Д.В. у тому ж місці передав їх вищевказаній невстановленій особі, з метою їх подальшого подання для проведення державної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи ТОВ «Елан Пром».

Таким чином, Шевченко Д.В. вчинив підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації змін юридичної особи, оскільки 27.12.2017 на підставі підписаних Шевченком Д.В. реєстраційних документів та довіреності проведено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу ТОВ «Елан Пром», про що вчинено відповідні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Із введенням в дію 03.01.2017 Закону України від 03.11.2016 № 1724-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар`єрів для експорту послуг» первинний документ лише містить відомості про господарську операцію, однак не підтверджує її.

Відтак, підтвердженням господарської операції, виходячи з визначення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

При цьому Податковий кодекс України та Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не розглядають невідповідність цивільно-правових повноважень особи на те, щоб діяти від імені юридичної особи, як самостійну підставу неналежності оформлених первинних документів, а складені нею первинні документи не позбавляють правового значення у випадку фактичного руху активів.

Тобто господарські операції для визначення податкового кредиту, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 Податкового кодексу України та статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Суд враховує, що зі змісту вироку, винесеного Печерським районним судом м. Києва 11.07.2019 у справі №757/33399/19-к, вбачається, що суд не досліджував та не давав оцінки господарським операціям ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» та ТОВ «Елан Пром». Проте, оскільки всі первинні документи від імені ТОВ «Елан Пром» підписані директором ОСОБА_1 , який заперечує свою причетність до ведення господарської діяльності цього Товариства, у суду наявні підстави вважати первинні документи такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи означені обставини, суд дійшов висновку про відсутність ознак реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Елан Пром» за означеними договорами.

Суд враховує надані позивачем пояснення та документи, згідно з якими вищезазначені роботи (зокрема, електромонтажні роботи, монтаж систем протипожежної безпеки, монтаж автоматичних систем безпеки) були виконані, а послуги (товари) поставлені наступним замовникам ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр": ТОВ "Піраміда Трейд", ТОВ "БРАМА", ТОВ "Вікінг Строй", ТОВ "АТБ-Маркет", ТОВ "Вогнеборець Плюс", ТОВ "СКД Олтекс", ТОВ "АМВ-Груп", ТОВ "Випробувальний центр "ТЕСТ", ПП "Тезап", Національній академії Служби безпеки України та ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", шо підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів: актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 594 від 31.08.2018 року, від 27.08.2018 року, від 31.07.2018 року, від 24.04.2018 року, № 457 від 26.06.2018 року, № 362 від 30.05.2018 року, № 356 від 31.05.2018 року, № 245 від 27.04.2018 року, № 255 від 19.04.2018 року, № 256 від 19.04.2018 року, № 250 від 19.04.2018 року, № 980 від 01.10.2018 року, № 979 від 01.10.2018 року, актами приймання виконаних будівельних робіт за березень, червень, липень, вересень, грудень 2018 року, березень, квітень 2019 року, розрахунками загальновиробничих витрат, підсумковими відомостями ресурсів, протоколами моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси, платіжними дорученнями.

Крім того, матеріали справи містять копію адвокатського запиту від 19.10.2020 №383 до ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція" з приводу підтвердження інформації щодо постачання зазначеним підприємством на адресу контрагента - ТОВ "Елан Пром" товару, який в подальшому був придбаний ТОВ "Український виробничо-будівельний Альянс "Центр" у ТОВ "Елан Пром" та надання інформації чи є ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція" імпортером зазначеного товару на територію України. У відповідь на зазначений адвокатський запит ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція" було надано документи, копії яких також долучено позивачем до матеріалів справи та досліджено судом, а саме: копію договору поставки від 2007.2018 №С-27БМК18, укладеного між ТОВ "Елан Пром" та ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція" на поставку товару, найменування, кількість та асортимент якого відображені сторонами в Специфікації; копію Специфікації; копію додаткової угоди та платіжні доручення на підтвердження оплати ТОВ "Елан Пром", зазначеного товару.

Також, на підтвердження того, що ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція" є імпортером зазначеного товару на територію України, останнім надано копію контракту на поставку від 16.07.2018 №, укладеного з GMBH "ENERGOMONTAGVENTILAZIJA", копію специфікації до контракту, копію вантажно-митої декларації та копії виписок з особового рахунку ТОВ "БМК "Енергомонтажвентиляція".

Проте, означені обставини не впливають на висновки суду про відсутність підстав стверджувати щодо реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Елан Пром».

Щодо правовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Сілтор Буд» суд зазначає таке.

В акті перевірки контролюючий орган зазначив, що ТОВ «Сілтор Буд» з квітня 2019 не звітує; імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; подано фінансовий звіт за 2017 рік та за 2018 рік, в яких відсутні будь-які основні засоби та нематеріальні активи; подано декларацію з податку на прибуток за 2017 рік з нульовими показниками та за 2018 рік, в якій відображено від?ємне значення об?єкту оподаткування податком на прибуток, при цьому показники декларації не відповідають звіту про фінансові результати за 2018 рік.

Відповідач зазначив, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Сілтор Буд» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Сілтор Буд» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Відповідач вказав про отримання Узагальненої податкової інформації від 05.03.2019 №13/12-32-12-01-39/41387777 по ТОВ «Сілтор Буд» (попередня назва - ТОВ «Сітор Гарант»), складеної ГУ ДФС у Луганській області за звітні періоди декларування з 01.12.2017 по 31.01.2019, в якій, серед іншого, зазначено, що оперативним управлінням ГУ ДФС у Луганській області було опитано засновника та керівника ТОВ «Сілтор Буд» ОСОБА_7 щодо причетності до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності. Згідно наданого пояснення ОСОБА_7 вона не має відношення до реєстрації та ведення господарської діяльності даного підприємства. Також ОСОБА_7 повідомила, що довіреностей щодо здійснення реєстрації, перереєстрації та на проведення господарських операцій від імені ТОВ «Сілтор Буд» вона не надавала.

Також відповідач послався на фігурування контрагента позивача у кримінальному провадженні №0000023, за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України.

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Сілтор Буд» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та ТОВ «Український виробничо-будівельний альянс «Центр» здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Сілтор Буд» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 14.10.2017 №17/224, за умовами якого виконавець зобов`язується з 14.10.2017 по 31.12.2017 надавати послуги з: прочистки димових і вентиляційних каналів; проектних робіт; влаштування протипожежних систем, систем диспетчеризації та амортизації; монтажу автоматичної системи ПГ, систем протипожежної безпеки, слабкострумових мереж; технічного обслуговування систем охоронної, пожежної сигналізації, автоматичного та автономного пожежогасіння, а замовник прийняти й оплатити послуги.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 5, а.с. 185 186, т. 6, а.с. 34 - 46).

Щодо означених актів надання послуг суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Сілтор Буд» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Сілтор Буд» робіт в межах означеного договору.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Сілтор Буд» (постачальник) укладено договір поставки матеріалів від 01.02.2018 №01-02/2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця будівельні матеріали, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Сума договору складається з усіх сум, вказаних у видаткових накладних або специфікаціях, прийнятих покупцем від постачальника на умовах та впродовж терміну дії даного договору.

Оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на основі рахунка-фактури, виставленого відповідно до заявки покупця.

Якість та комплектність товару, що постачається, повинна відповідати стандартам та технічним умовам, що ставляться до даного виду товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов даного договору (т. 5, а.с. 187 - 250, т. 6, а.с. 1 33, т. 16, а.с. 70 71, 83, 137 139, 205 206, 225 227, т. 18 а.с. 18, 56 - 57).

Матеріали справи містять копії видаткових накладних (т. 14, а.с.177, т. 15, а.с. 105, 131, 203 205, 234 238, т. 16, а.с. 70), в яких зазначено договір №2/2019/01, відсутній в матеріалах справи.

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу згідно заявок на підставі рахунків-фактур.

В свою чергу, відсутність таких заявок та рахунків-фактур, як обов`язкової передумови для здійснення поставки товарів, в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаній ТОВ «Сілтор Буд» на адресу позивача.

Позивач стверджує, що придбані у ТОВ "Сілтор Буд" товари та послуги у подальшому були надані, а товари поставлені наступним замовникам ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр": ТОВ "Євробетон", ТОВ "Ріал Істейн", ПП "Тезап", ПП "Цивільний захист", ТОВ "АМВ-Груп", ТОВ "Фрея 2017", ПАТ "Фанери та плити", ПАТ "Київський маргариновий завод", ТОВ "Автобаза "1", ТОВ "Вогнеборець Плюс", ТОВ "Брама НТБ", ПАТ "Бліц-Інформ", ТОВ "ІВ Інтербіланц Консалтинг", ТОВ "Дом Сервіс", ТОВ "Самсунг Електроніко Україна Компані", ТОВ "ДСВ Логістика", ТОВ "Оллі Транс", ТОВ "Матеріалайз Україна", ПАТ "Київський санітарно-технічний завод", ТОВ "ОПКО", ТОВ "Корнер", ПАТ "Магазин "Будинок меблів", ТОВ "Техномеблі", ТОВ "Сінергіясгройсервіс", ТОВ "Автоцентр "Автек", ТОВ "Союз-Антарес", ТОВ "СКД Олтекс", ТОВ "Вікінг Строй", ТОВ "Підйомні механізми", ТОВ "Виробнича компанія Ддспомед", КЗ "Полтавська спеціалізована школа-інтернет спортивного профілю I-III ступенів Полтавської обласної ради", нотаріусам Погуляйко В.А. та ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Новоайдарському, Марківському, Міловському, Сватівському, Троїцькому, Новопсковському, Попаснянському та Кремінському районним центрам зайнятості, Луганському обласному та Рубіжанському міському центрам зайнятості, Національній Академії Служби безпеки України, Територіальному медичному об`єднанню «Психіатрія» у м. Києві, та ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», що підтверджується наступними первинними документами:

- видатковими накладними № 2 від 14.03.2018 р., № 5 від 01.03.2018 р., № 6 від 30.03.2018 р., № 1 від 12.02.2018 р.;

- актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 331 від 31.05.2018 р., № 300 від 31.05.2018 р., № 299 від 3105.2018 р., № 297 від 31.05.2018 р., № 633 від 01.10.2018 р., № 608 від 19.07.2018 р., № 604 від 17.07.2018 р., № 603 від 17.07.2018 р., № 606 ВІД 17.07.2018 р., № 605 від 17.07.2018 р., № 571 від 04.07.2018 р., від 31.07.2018 р., № 609 від 30.07.2018 р., № 607 від 30.07.2018 р., № 526 від 31.07.2018 р., № 523 від 31.07.2018 р., № 522 від 31.07.2018 р., № 517 від 31.07.2018 р., № 514 від 31.07.2018 р., № 513 від 31.07.2018 р., № 509 від 31.07.2018 р., № 508 від 31.07.2018 р., № 506 від 31.07.2018 р., № 504 від 31.07.2018 р., № 501 від 31.07.2018 р., № 500 від 31.07.2018 р., № 498 від 31.07.2018 р., № 497 від 31.07.2018 р., № 496 від 31.07.2018 р., № 494 від 31.07.2018 р., № 493 від 31.07.2018 р., № 492 від 31.07.2018 р., № 524 від 31.07.2018 р., №527 від 30.07.2018 р., № 26 від 31.05.2018 р., № 245 від 27.04.2018 р., № 362 від 30.05.2018 р., №314 від 31.05.2018 р., № 313 від 31.05.2018 р., № 322 від 31.05.2018 р., № 321 від 31.05.2018 р., № 320 від 31.05.2018 р., № 319 від 31.05.2018 р., № 323 від 31.05.2018 р., № 309 від 31.05.2018 р., № 308 від 31.05.2018 р., № 306 від 31.05.2018 р., № 305 від 31.05.2018 р., № 302 від 31.05.2018 р., № 302 від 31.05.2018 р., № 296 від 31.05.2018 р., № 295 від 31.05.2018 р., № 294 від 31.05.2018 р., № 291 від 31.05.2018 р., № 290 від 31.05.2018 р., № 275 від 31.05.2018 р., № 547 від 07.08.2018 р., № 289 від 31.05.2018 р., № 503 від 31.07.2018 р., № 301 від 31.05.2018 р., № 499 від 31.07.2018 р., № 512 від 31.07.2018 р., № 511 від 31.07.2018 р., № 510 від 31.07.2018 р., № 510 від 31.07.2018 р., № 515 від 31.07.2018 р., № 646 від 31.07.2018 р., № 518 від 31.07.2018 р., № 263 від 31.07.2018 р., № 317 від 31.05.2018 р., № 315 від 31.05.2018 р., № 312 від 31.05.2018 р., № 311 від 31.05.2018 р., № 310 від 31.05.2018 р., № 304 від 31.05.2018 р., № 483 від 31.07.2018 р., № 482 від 31.07.2018 р., № 481 від 31.07.2018 р., № 480 від 31.07.2018 р., № 489 від 31.07.2018 р., № 478 від 31.07.2018 р., № 477 від 31.07.2018 р., № 476 від 31.07.2018 р., № 475 від 31.07.2018 р., № 474 від 31.07.2018 р., № 274 від 31.05.2018 р., № 283 від 31.05.2018 р., № 281 від 31.05.2018 р., № від 31.05.2018 р., № 279 від 31.05.2018 р., № 278 від 31.05.2018 р., № 277 від 31.05.2018 р., № 491 від 23.07.2018 р., № 324 від 01.06.2018 р., № 361 від 12.06.2018 р., № 404 від 26.12.2017 р., № 405 від 26.12.2017 р., актами приймання виконаних будівельних робіт за березень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2018 року, 2019 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, розрахунками загальновиробничих витрат, підсумковими відомостями ресурсів, протоколами моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси.

Також позивачем надано до суду картку рахунку на підтвердження відсутності кредиторської заборгованості перед ТОВ "Сілтор Буд" з якої вбачається, що кредиторська заборгованість позивача перед контрагентом відсутня у зв`язку з оплатою.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, а також виконання робіт, не ідентифікованих як прийнятих позивачем від ТОВ «Сілтор Буд» не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з їх придбання позивачем.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Мрія Інвест Строй» суд зазначає таке.

Відповідач стверджує, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Мрія Інвест Строй» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Мрія Інвест Строй» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Мрія Інвест Строй» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та позивачем здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Мрія Інвест Строй» (виконавець) укладено договір про виконання монтажних робіт від 02.04.2018 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати монтажні роботи, а замовник зобов`язується прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Обсяг, характер і вартість робіт, передбачених договором, визначаються завданнями замовника, накладними та актами прийому-здачі виконаних робіт.

Виконавець виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання.

Роботи, обладнання та матеріали, не передбачені кошторисом, необхідність в яких з`явилася в процесі виконання завдання цього договору, оформлюється відповідним доповненням до договору у письмовій формі.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 97 103).

Проте, щодо актів надання послуг суд зазначає, що відсутність номеру договору, детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ Мрія Інвест Строй» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Мрія Інвест Строй» робіт в межах означеного договору.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Мрія Інвест Строй» (постачальник) укладено договір від 26.04.2018 №02/05-2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність товар відповідно до прайсів постачальника, а покупець зобов`язаний прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

Якість товару, що постачають за цим договором, має відповідати стандартам та вимогам, що ставляться до такого виду товару.

Загальна вартість договору становить загальну вартість товару, поставленого по видаткових накладних/рахунках-фактурах, протягом усього строку дії договору.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору, частина з яких (містяться у томі 16) не містять номеру договору, на виконання якого вони виписані (т. 6, а.с. 104 145, т. 14, а.с. 107, т. 15, а.с. 22, 135, т. 16 а.с. 106 111, т. 34 а.с. 15 - 16).

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу відповідно до прайсів постачальника.

В свою чергу, відсутність таких прайсів, як обов`язкової передумови для здійснення поставки товарів, в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаній ТОВ «Мрія Інвест Строй» на адресу позивача.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Мрія Інвест Строй» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Мрія Інвест Строй» позивачу.

Позивач стверджує, що придбані у ТОВ "Мрія Інвест Строй" товари у подальшому були поставлені наступним замовникам: ПП "ТЕЗАП", ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Комунальне некомерційне підприємство "Клінічна лікарня "Психіатрія" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Національна академія Служби безпеки України, школа-інтернат №2 І-ІІІ ступенів "Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки", ПП "Цивільний захист", Полтавський обласний психоневрологічний диспансер, проте, первинні документи, які підтверджують подальшу поставку придбаних у ТОВ "Мрія Інвест Строй" товарів, за твердженням позивача, що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи, були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 04.08.2020 по справі №760/17003/20 старшим слідчим Долокою Рустамом.

Також позивачем надано до суду картку рахунку на підтвердження відсутності кредиторської заборгованості перед ТОВ "Мрія Інвест Строй" з якої вбачається, що кредиторська заборгованість позивача перед контрагентом відсутня у зв`язку з оплатою.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, а також виконання робіт, не ідентифікованих як прийнятих позивачем від ТОВ «Сілтор Буд» не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з їх придбання позивачем.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Всесвітбуд» суд зазначає таке.

В акті перевірки контролюючий орган зазначив, що до травня 2018 року ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» діяльність не здійснювало, з лютого 2019 року не звітує; імпорт продукції в 2018 році не здійснювало; звіти про фінансові результати, декларації з податку на прибуток за 2018 не подавало; згідно звітів про нарахування єдиного внеску за 2018 рік штатна численність працюючих складає 1 особа.

Відповідач зауважив, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об?єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Отже, за твердженням контролюючого органу, господарська діяльність ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» має ознаки нереальності здійснення операцій, а правочини між цим підприємством та позивачем здійснені без мети настання реальних наслідків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» укладено договір про надання послуг від 02.04.2018 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з монтажу автоматичної системи ПГ на об`єктах, визначених замовником.

Вид послуг, характеристика, об`єкт зазначаються в акті виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 51 57).

Проте, щодо актів надання послуг суд зазначає, що відсутність номеру договору, детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» робіт в межах означеного договору.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» укладено договір поставки від 04.05.2018 № 04-05/2018, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному договорі термін у власність покупця будівельні матеріали, а покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов цього договору.

Ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим договором, визнчається у рахунках-фактурах постачальника, або в інших додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами даного договору, та/або у видаткових/залізничних накладних.

Поставка товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року на умовах DDP склад покупця з урахуванням особливостей, встановлених цим договором.

Поставка товару здійснюється на склад покупця за адресою, вказаною у видатковій накладній. Протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку-фактури постачальника, узгодженого сторонами.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 58 93).

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу згідно рахунків-фактур, які виставлялись позивачу означеним контрагентом.

В свою чергу, відсутність таких рахунків-фактур в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаних ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» на адресу позивача.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» позивачу.

Позивач стверджує, що у подальшому названі вище товари були поставлені наступним замовникам: ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Національна академія Служби безпеки України, що підтверджується первинними документами, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 04.08.2020 по справі № 760/17003/20 старшим слідчим Долокою Рустамом.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, а також виконання робіт, не ідентифікованих як прийнятих позивачем від ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд» не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з їх придбання позивачем.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що згідно даних ІС «Податковий блок» стан платника 0. До квітня 2018 року Товариство діяльність не здійснювало, з травня 2019 року не звітує, імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало, Звіти про фінансові результати, Декларації з податку на прибуток за 2018, півріччя 2019 року, повідомлення та звіти про прийняття працівників у штат та нарахування і виплату заробітної плати до контролюючих органів не подавались.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів, у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались. Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робітна адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Згідно ЄРПН ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» придбавався товар, відмінний від поставленого позивачу.

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «ТД «Комерцщо Інсайд» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які 6 могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; наявність в штаті тільки керівних посад; неможливість встановити місцезнаходження підприємства та осіб, відповідальних за ведення його господарської діяльності; пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання).

Виходячи з наведеного, ТОВ «ТД «Комерцщо Інсайд» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» (виконавець) укладено договір на виконання будівельно-монтажних робіт від 31.01.2018 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати будівельно-монтажні роботи за адресами, за домовленістю сторін, а замовник бере на себе зобов`язання оплатити такі роботи на умовах відповідно до цього договору.

Виконавець виконує роботи з використанням своїх матеріалів та обладнання.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх актів прийому-здачі виконаних робіт відповідно до виконаних робіт.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 148 149).

Щодо актів здачі-приймання робіт (надання послуг) суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» робіт в межах означеного договору.

Також між означеними сторонами укладено договори поставки товару від 31.01.2018 б/н та від 08.01.2019 б/н, за умовами яких ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» (постачальник) передає у власність позивачу (покупцю), а покупець приймає отримані товари, зазначені в асортименті, кількості та ціні, визначених відповідно до прайсів, асортименту та розцінок постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 6, а.с. 150 153, т. 15, а.с. 79). Відсутність у видаткових накладних реквізитів договорів унеможливлює їх ідентифікацію відносно таких договорів.

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару позивачу відповідно до прайсів постачальника.

В свою чергу, відсутність таких прайсів, як обов`язкової передумови для здійснення поставки товарів, в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаній ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» на адресу позивача.

Позивач стверджує, що поставка товарів та виконання будівельних робіт, які полягали в монтажі та налагодженні систем пожежної сигналізації; систем оповіщення про пожежу у дошкільному закладі № 242 Дарницького району м. Києва та реконструкції пасажирського терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", підтверджується первинними документами, складеними ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр" з замовниками: ТОВ "ТЗС ГРУП" та ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", для яких поставлявся товар, та виконувались будівельні роботи та які надано позивачем до матеріалів справи, а саме: актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 та № 2 за листопад 2018 року, № 12 за березень 2019 року, № 23 за квітень 2019 року, підсумковими відомостями ресурсів; накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, а також виконання робіт, не ідентифікованих як прийнятих позивачем від ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з їх придбання позивачем.

Крім того, матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд» до виконання означених робіт.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Дамріоф» суд зазначає таке.

Відповідач в акті перевірки зазначив, що до червня 2018 року ТОВ «Дамріоф» діяльність не здійснювало, з жовтня 2018 року не звітує; імпорт продукції в 2018 році не здійснювало; Звіти про фінансові результати, Декларації з податку на прибуток за 2018 рік не подавало; згідно звітів про нарахування єдиного внеску за 2018 рік штатна численність працюючих складає 1 особа.

В результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Дамріоф» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Дамріоф» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Згідно даних ЄРПН в адресу ТОВ «Дамріоф» реєструвались податкові накладні з номенклатурою: глушники, колеса, постільна білизна, меблі, матраци, тощо. Отже, в ланцюгу постачання номенклатура придбаних ТМЦ (робіт, послуг) не відповідає номенклатурі реалізованих і не прослідковується придбання товару, робіт з номенклатурою, наведеною в таблиці 15.

Отже, господарська діяльність ТОВ «Дамріоф» має наступні ознаки нереальності операцій, а саме: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані у звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; наявність в штаті тільки керівних посад; неможливість встановити місцезнаходження підприємства та осіб, відповідальних за ведення його господарської діяльності; пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання).

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Дамріоф» (виконавець) укладено договір на виконання монтажних робіт від 05.06.2018 б/н, за умовами якого виконавець зобов`язується виконати монтажні роботи на об`єкті замовника та передати виконані роботи замовнику за актом прийому-здачі виконаних робіт до договору, а замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

Роботи виконуються з використанням витратних матеріалів виконавця.

Період та обсяг виконаних робіт підтверджуються актом прийому-здачі виконаних робіт.

Оформлення виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акта прийому-здачі виконаних робіт.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 6, а.с. 169 -0177).

Щодо актів здачі-приймання робіт (надання послуг), суд зазначає, що відсутність номеру договору, детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Дамріоф» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Дамріоф» робіт в межах означеного договору.

Позивач стверджує, що ТОВ "Дамріоф" виконало для ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр" роботи, зокрема, будівельно-монтажні роботи, капітальний ремонт на об`єкті замовників: ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", ТОВ "Вікінг Строй", ТОВ "Акцепт Онлайн", що підтверджується первинними документами.

Виконання зазначених робіт підтверджується актами приймання робіт (надання послуг), зокрема, № 176 від 20.09.2018 p., № 151 від 06.09.2018 p., № 144 від 27.08.2018 p., № 139 від 17.08.2018 p., № 127 від 31.07.2018 p., № 126 від 31.07.2018 p., № 114 від 16.07.2018 p., №107 від 26.06.2018 p., № 102 від 20.06.2018 p.

Проте, наявність доказів подальшого виконання робіт, не ідентифікованих як прийнятих позивачем від ТОВ «Дамріоф» не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з їх придбання позивачем.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «Дамріоф» до виконання означених робіт.

Щодо правовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Блек Дейлі» суд зазначає таке.

В акті перевірки контролюючий орган виснував, що господарська діяльність ТОВ «Блек Дейлі» (код 41932779) має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити декларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; - наявність в штаті тільки керівних посад; неможливість встановити місцезнаходження підприємства та осіб, відповідальних за ведення його господарської діяльності; наданих послуг по ланцюгу постачання). пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання).

Виходячи з наведеного, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «Блек Дейлі» (код 41932779) здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Блек Дейлі» (підрядник) укладено договір від 19.07.2018, за умовами якого замовник надає, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи з будівельно-монтажних робіт на об`єктах замовника та передати виконані роботи замовнику за актом здачі-приймання робіт (надання послуг), а замовник, в свою чергу, зобов`язується прийняти виконані роботи (надані послуги) та оплатити їх вартість відповідно до умов цього договору.

Загальна вартість договору складається з загальної вартості специфікацій (рахунків), що є невід`ємною частиною договору.

Датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та представлення замовнику для прийняття та підписання актів виконаних робіт (надання послуг).

Відсутність в матеріалах справи первинних документів, якими б підтверджувалося надання позивачу послуг з виконання будівельно-монтажних робіт на об`єктах замовника контрагентом ТОВ «Блек Дейлі» унеможливлює дослідження їх на предмет реальності здійснення таких господарських операцій.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «Блек Дейлі» до виконання означених робіт.

Також між означеними сторонами укладено договір поставки від 04.11.2018 б/н на поставку позивачу товару відповідно до асортименту та переліку.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 7, а.с. 199 206, т. 14, а.с. 139, т. 15, а.с. 21, т. 15, а.с. 60 61, 103 104, 107, 128).

Суд зауважує, що відсутність у договорі чи додатках до нього переліку товару, який є предметом такого договору, враховуючи відсутність у видаткових накладних реквізитів договору (номер та дата) унеможливлює ідентифікацію заявленого як поставленого ТОВ «Блек Дейлі» на адресу позивача товару, перелік якого міститься у видаткових накладних, як такого, що є предметом договору від 04.11.2018 б/н.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Блек Дейлі» робіт в межах означеного договору.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача так контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Блек Дейлі» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Блек Дейлі» позивачу.

Позивач зазначив, що виконання послуг з монтажу, будівельно-монтажних робіт та поставка товарів підтверджується первинними документами, укладеними з замовниками ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр" - ТОВ БРАМА НТБ» (), Луганським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України (), Київською дитячою Академією мистецтв (), Національною академією Служби безпеки України, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», для яких виконувались послуги, роботи, та поставлявся товар, зокрема, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.08.2018 року, від 31.08.2018 року, від 12.10.2018 року, № 001 від 27.11.2018 року, № 809 від 03.12.2018 року, № 6 від 14.03.2019 року; актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 за липень, жовтень, грудень 2018 року, березень, квітень 2019 року, підсумковими відомостями ресурсів; накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, протоколами моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Крім того, між сторонами укладено договір про надання послуг від 12.07.2018 б/н, за умовами якого позивачу надавались послуги з монтажу на об`єктах, визначених ним як замовником.

Відсутність в матеріалах справи первинних документів, якими б підтверджувалося надання позивачу послуг з виконання будівельно-монтажних робіт на об`єктах замовника контрагентом ТОВ «Блек Дейлі» унеможливлює дослідження їх на предмет реальності здійснення таких господарських операцій.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Алвес Систем» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Алвес Систем» (код 42073469) встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів ТОВ «Алвес Систем» (код 42073469) на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Також зазначено про відкриття кримінальних проваджень по контрагентам ТОВ «Алвес Систем».

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Алвес Систем» (код 42073469) має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; наявність в штаті тільки керівних посад, пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання). - період діяльності 1 місяць. Виходячи з наведеного, ТОВ «Алвес Систем» (код 42073469) здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Алвес Систем» (постачальник) укладено договір поставки від 03.12.2018, за умовами якого постачальник передає, а покупець приймає у власність товари відповідно до асортименту постачальника, а покупець зобов`язується оплатити даний товар на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 4, т. 14, а.с. 156, т. 15, а.с. 88).

Суд зауважує, що відсутність у договорі чи додатках до нього переліку товару, який є предметом такого договору, враховуючи відсутність у видаткових накладних реквізитів договору (номер та дата) унеможливлює ідентифікацію заявленого як поставленого ТОВ «Алвес Систем» на адресу позивача товару, перелік якого міститься у видаткових накладних, як такого, що є предметом договору від 03.12.2018 б/н.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Алвес Систем» робіт в межах означеного договору.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Алвес Систем» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Алвес Систем» позивачу.

Позивач стверджує, що в подальшому, зазначені вище товари були використані в ході виконання будівельних робіт, а саме під час улаштування стін панелями з улаштуванням металевого каркасу, для замовника ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на об`єкті пасажирський термінал «D» (інв. № 47578) ДП МА «Бориспіль» з розширенням зони обслуговування пасажирів міжнародних авіарейсів на території МА «Бориспіль» в межах Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Виконання вказаних робіт для замовника ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» підтверджується Довідками про вартість виконаних робіт та витрати, Актами (№ 12 та 30) приймання виконаних робіт, підсумковою відомістю, Розрахунком загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в №12 ресурсів, Розрахунком загальновиробничих витрат до локальних кошторисів № 2-1-22, накладними-вимогами на відпуск матеріалів, протоколом моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси до Акту № 30, підсумковою відомістю ресурсів, Розрахунком загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в №30, Розрахунком загальновиробничих витрат до локальних кошторисів № 2-1-22 за березень та за квітень 2019 року.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Кардо Сервіс» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Кардо Сервіс» імпорт продукції в 2018 році не здійснювало. За весь період діяльності ТОВ «Кардо Сервіс» звітувало лише чотири місяці (вересень 2018 року, жовтень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року. Звіти про фінансові результати, Декларації з податку на прибуток за 2018 рік до контролюючих органів не подавались. Згідно Звіту про нарахування єдиного внеску штатна чисельність працюючих ТОВ «Кардо Сервіс» (код 42335628) одна особа.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Кардо Сервіс» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Кардо Сервіс» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

Зазначено про здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження по контрагентам ТОВ «Кардо Сервіс».

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Кардо Сервіс» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; наявність в штаті тільки керівних посад; період діяльності 4 місяці; пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання). Виходячи з наведеного, ТОВ «Кардо Сервіс» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Кардо Сервіс» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 01.11.2018, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з монтажу на об`єктах, визначених замовником.

Вид послуг, характеристика, об`єкт визначаються в акті виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

У цьому договорі сторони узгодили, що загальна вартість договору становить загальну суму усіх актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних та актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 14 25, т. 15, а.с. 129 - 130).

Щодо актів надання послуг, суд зазначає, що відсутність реквізитів договору, детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Кардо Сервіс» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Кардо Сервіс» робіт в межах означеного договору.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «Кардо Сервіс» до виконання означених робіт.

Крім того, між означеними сторонами укладено договір поставки від 01.11.2018 на поставку позивачу товару.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних та актів надання послуг в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 14 25, т. 15, а.с. 129 - 130).

Суд зауважує, що відсутність у договорі чи додатках до нього переліку товару, який є предметом такого договору, враховуючи відсутність у видаткових накладних реквізитів договору (номер та дата) унеможливлює ідентифікацію заявленого як поставленого ТОВ «Кардо Сервіс» на адресу позивача товару, перелік якого міститься у видаткових накладних, як такого, що є предметом договору від 01.11.2018 б/н.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Кардо Сервіс» робіт в межах означеного договору.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Кардо Сервіс» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Кардо Сервіс» позивачу.

Крім того, відповідно до договору про надання послуг від 01.11.2018 року, ТОВ "Кардо Сервіс" надало для позивача послуги, зокрема, монтаж електричних та слабострумних мереж. Отримання зазначених послуг підтверджується актом надання послуг № 127 від 14.11.2018.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Щодо правовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Сельта Трейд» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що до січня 2019 року ТОВ «Сельта Трейд» діяльність не здійснювало, з серпня 2019 року не звітує, імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; Декларації з податку на прибуток за 2018 рік, півріччя 2019 не подавались. Товариством було подано фінансовий звіт за 2018 рік та за 1 квартал 2019 року в яких відсутні будь-які основні засоби та нематеріальні активи. Згідно звітів про нарахування єдиного внеску чисельність працюючих до квітня 2019 року складала 12 осіб, з травня 2019 року звіти про нарахування єдиного внеску та відомості про нарахування заробітної плати не подавались.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Сельта Трейд» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Сельта Трейд» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без наявності трудових ресурсів в достатній кількості.

Зазначено про здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження по контрагентам ТОВ «Сельта Трейд».

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Сельта Трейд» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання). Виходячи з наведеного, ТОВ «Сельта Трейд» (код 42496792) здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Сельта Трейд» (продавець) укладено договір купівлі-продажу товару від 01.02.2019 №01/02/2019-1, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар та матеріали ( в т.ч. будівельні) відповідно до асортименту продукції, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість продавцю на умовах, визначених цим договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції. Гарантія на товар визначається на підстав документів виробника.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договору (т. 8, а.с. 35 49, т. 14, а.с. 45, 87, 89 90, 111, т. 34 а.с. 17), калькуляцію на металоконструкції шахти ліфта (т. 15, а.с. 23 29), калькуляцію на виготовлення композитних панелей (т. 15, а.с. 58).

Суд зауважує, що відсутність у договорі чи додатках до нього переліку товару, який є предметом такого договору, враховуючи відсутність у видаткових накладних реквізитів договору (номер та дата) унеможливлює ідентифікацію заявленого як поставленого ТОВ «Сельта Трейд» на адресу позивача товару, перелік якого міститься у видаткових накладних, як такого, що є предметом договору від 04.11.2018 б/н.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Сельта Трейд» робіт в межах означеного договору.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Сельта Трейд» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Сельта Трейд» позивачу.

Позивач стверджує, що зазначені вище, придбані у ТОВ "Сельта Трейд" товари і матеріали, були використані ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр" під час реконструкції пасажирського терміналу «D» на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль» (20572069), що підтверджується: актами приймання виконаних будівельних робіт № 24 за квітень 2019 року, № 2, № 3 за липень 2019 року, підсумковими відомостями ресурсів; накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, розрахунками загальновиробничих витрат, протоколами моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що до лютого 2019 року означений контрагент діяльність не здійснював, з серпня 2019 року не звітує; імпорт продукції в півріччі 2019 року не здійснювало; Декларації з податку на прибуток за півріччя 2019 не подавались. Товариством було подано фінансовий звіт за 1 квартал 2019 року в якому відсутні будь-які основні засоби та необоротні активи. Згідно звітів про нарахування єдиного внеску чисельність працюючих складала 14 осіб.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Будівельна фірма Будсервісгруп» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг виконаних робіт ТОВ «Будівельна фірма Будсервісгруп» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без достатньої кількості трудових ресурсів.

В Єдиному реєстрі судових рішень зареєстровано ряд ухвал, згідно яких накладається арешт на майно ряду контрагентів, в тому числі і ТОВ «Будівельна фірма Будсервісгруп», зокрема ТОВ «Будівельна фірма Будсервісгруп» по справі №161/12639/19, в якій зазначено, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 27.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України. Також судом при розгляді клопотання встановлено, і це вбачається із витягу з ЄРДР, що службові особи підприємства імпортера ПП "Вілента" (, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Лідавська, 1) в період 2016-2019 років шляхом оформлення безтоварних операцій з реалізації товарно-матеріальних цінностей та, відповідно, формування податкового кредиту з податку на додану вартість "транзитним" суб`єктам господарської діяльності, забезпечили незаконне формування податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам реального сектору економіки, внаслідок чого ухилились від сплати податків.

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Будівельна фірма Будсервісгруп» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які 6 могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; пересортувания придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання). Виходячи з наведеного, ТОВ «Будівельна фірма Будсервісгруп» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (підрядник) та ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду від 10.01.2019 №10/01/19, за умовами якого субпідрядник зобов`язується на умовах і в порядку даного договору виконати будівельні роботи на об`єкті, що визначений у пункті 1.2 цього договору, а підрядник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Об`єкт виконання робіт за договором знаходиться за адресою: «Приміщення 1-8 поверхів адміністративної будівлі (літера « 1В»), в складі єдиного майнового комплексу по вул. М. Вовчка, 18-а в Оболонському районі м. Києва».

Фактичний перелік, обсяг, характеристика та вартість робіт відповідно до п. 1.1 цього договору визначаються сторонами додатково в актах виконаних робіт.

Факт виконання робіт по даному договору підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання виконаних робіт.

Забезпечення матеріалами здійснюється за погодженням сторін. Якість матеріалів/обладнання, які використовуються при виконанні будівельних робі, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до якості, або зразкам (еталонам).

Якість матеріалів/обладнання гарантується субпідрядником, якщо матеріали/обладнання поставляються субпідрядником.

Якість матеріалів/обладнання гарантується підрядником, якщо матеріали/обладнання поставляються підрядником.

Крім того, між означеними сторонами укладено договір субпідряду від 05.02.2019 №05/02/19, за умовами якого позивач доручає ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» провести роботи по налагодженню автономної системи порошкового пожежогасіння в приміщенні виробничий цех та зобов`язується прийняти роботи та оплатити їх субпідряднику на умовах, у строки та розмірах, обумовлених даним договором.

Роботи проводяться на об`єкті: приміщення цеху за адресою: м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69Б.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг з додатками в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 8, а.с. 75 250, т. 9, а.с. 1 250, т. 10, а.с. 1 - 132).

Щодо означених актів, суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» робіт в межах означеного договору.

Також матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження наявності у позивача за умовами договорів, укладених з контрагентами-замовниками, права на залучення ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп» до виконання означених робіт.

Позивач стверджує, що в подальшому, зазначені вище роботи були зроблені для замовників на їх об`єктах і полягали в роботах з монтажу автоматичної установки пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу, поліпшенню системи автоматичної системи пожежної сигналізації та автоматизації, поліпшенню структурованої кабельної системи, поліпшенню автоматичної системи газового пожежогасіння, ремонту та облаштування систем відео нагляду, охоронної сигналізації, контролю та керуванню доступом, монтажу внутрішнього протипожежного водопроводу, автоматизації систем протипожежного захисту, прочистки та перевірки димових і вентиляційних каналів, в електромонтажних та будівельних роботах.

Вказані роботи були виконані для наступних замовників ПБФ «ОВЕН» (), ТОВ «СКД Олтекс» (), ТОВ «Підприємство «ДЕМА» (), ТОВ «БРАМА НТБ» (), ТОВ «Укрспецвентмонтаж» (), ТОВ «МБС-БУД» (), ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» (), ТОВ «ГРАНТІС Т» (), обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «БІЛОГОРОДСЬКИЙ» (), та Луганського обласного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України (), що підтверджується:

по взаємовідносинам з ПБФ «ОВЕН» актами № 02, № 401, № 402, № 404, № 409, № 410, № 24/02, № 14/0119-01 від 28.02. 2019 року; актами № 03, № 401, № 402, № 411, № 412, № 14/0119-02 від 29.03.2019 року; актами № 04, № 401, № 14/0119-01 від 24.04.2019 року; актом № 01 від 13.05.2019 року;

по взаємовідносинам з ТОВ «СКД ОЛТЕКС» актами № 152 від 19.02.2019 року, № 153 від 19.02.2019 року, № 154 від 19.02.2019 року, № 385 від 10.05.2019 року, № 533 від 18.06.2019 року, № 549 від 24.06.2019 року, № 550 від 24.06.2019 року;

по взаємовідносинам з ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» актами від 20.02.2019 року, 26.02.2019 року, 28.02.2019 року, № 01 від 20.06.2019 року, від 24.06.2019 року, № 02 від 27.06.2019 року, № 03 від 27.06.2019 року, № 14/0119-01 від 27.06.2019 року, № 14/0119-02 від 27.06.2019 року, № 14/0119-03 від 27.06.2019 року, № 401, № 402, № 403, № 404, № 405, № 406 від 02.07.2019 року;

по взаємовідносинам з ТОВ «БРАМА НТБ» актом здачі-прийняття робіт (надання послуг);

по взаємовідносинам з ТОВ «Підприємство «ДЕМА» актом № 566 від 27.06.2019 року;

по взаємовідносинам з Луганським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством протипожежних робіт добровільного пожежного товариства України актом № 144 від 22.02.2019 року;

по взаємовідносинам з обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «БІЛОГОРОДСЬКИЙ» актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за травень 2019 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, підсумковою відомістю ресурсів;

по взаємовідносинам з ТОВ «Укрспецвентмонтаж» актами приймання виконаних будівельних робіт за лютий, квітень, червень 2019 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати;

по взаємовідносинам з ТОВ «МБС-БУД» актами приймання виконаних будівельних робіт за січень, лютий, березень, квітень, травень 2019 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, підсумковими відомостями ресурсів;

по взаємовідносинам з ТОВ «ГРАНТІС Т» актами приймання виконаних будівельних робіт за лютий, березень 2019 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, підсумковими відомостями ресурсів.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Блок-Буд Інвест» (колишня назва ТОВ «Спецоптстрой») суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Блок-Буд Інвест» імпорт продукції в 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало, декларації з податку на прибуток за 2018 рік, півріччя 2019 не подавались. Товариством було подано фінансовий звіт за 2018 рік з нульовими показниками. Згідно звітів про нарахування єдиного внеску чисельність працюючих складала 15 осіб.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Блок-Буд Інвест» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Блок-Буд Інвест» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без достатньої кількості трудових ресурсів.

В рамка кримінального провадження № 0000225, від 09.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України накладено арешт на майно ряду підприємств, в тому числі і ТОВ «Блок-Буд Інвест».

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Блок-Буд Інвест» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання). Виходячи з наведеного, ТОВ «Блок-Буд Інвест» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Спецоптстрой» (виконавець) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування димових те вентиляційних каналів від 03.12.2018, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати послуги з прочистки димових та вентиляційних каналів, а замовник прийняти і оплатити послуги.

Найменування послуг: прочистка димових та вентиляційних каналів на об`єктах замовника за погодженням та заявками замовника. Прочистка димових та вентиляційних каналів спрямовані на забезпечення безперебійної роботи димових та вентиляційних каналів.

За умовами означеного договору виконавець повинен виконати передбачені цим договором послуги та забезпечити безпечність, надійність, безперебійність роботи димових та вентиляційних каналів впродовж строку дії договору.

Датою закінчення надання послуг вважається дата їх фактичного закінчення та представлення замовнику для прийняття та підписання акта.

Суд зауважує, що умовами договору визначено надання позивачу послуг відповідно до заявок.

В свою чергу, відсутність таких заявок, як обов`язкової передумови для надання послуг, в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них послуг із такими, що відображені в актах.

Крім того, між означеними сторонами укладено договір на виконання будівельно-монтажних робіт від 03.12.2018 на об`єкті позивача.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг з додатками в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 10, а.с. 143 250, т. 11, а.с. 1 44).

Щодо означених актів, суд зазначає, що відсутність детального опису виконаних робіт, матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Блок-Буд Інвест» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Блок-Буд Інвест» робіт в межах означеного договору.

Також позивачем долучено до матеріалів справи видаткові накладні, виписані ТОВ «Спецоптстрой» (т.10, а.с. 152, 153, 182, 184).

Проте, відсутність в матеріалах справи договору, на виконання якого такі видаткові накладні виписані ТОВ «Блок-Буд Інвест» на адресу позивача, унеможливлює дослідження їх судом на предмет відповідності умовам договору.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Блок-Буд Інвест» як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Блок-Буд Інвест» позивачу.

Щодо операцій позивача з контрагентом ТОВ «Торговий дім Берегея» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що до квітня 2019 року ТОВ «Торговий дім Берегея» діяльність не здійснювало; імпорт продукції в півріччі 2019 року не здійснювало; фінансову звітність та Декларації з податку на прибуток півріччя 2019 року не подавало. Згідно Звіту про нарахування єдиного внеску штатна численність працюючих складає 14 осіб.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Торговий дім Берегея» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Торговий дім Берегея» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без достатньої кількості трудових ресурсів.

Зазначено про здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження по контрагентам ТОВ «Торговий дім Берегея».

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Торговий дім Берегея» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які 6 могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; наявність в штаті тільки керівних посад; неможливість встановити місцезнаходження підприємства та осіб, відповідальних за ведення його господарської діяльності; пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Торговий дім Берегея» (продавець) укладено договори купівлі-продажу товару від 02.05.2019, від 01.04.2019 б/н, за умовами яких продавець зобов`язується передати у власність покупця товар відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість продавцю на умовах, визначених цим договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Якість товару повинна відповідати технічним умовам для відповідних видів продукції.

Гарантія на товар визначається на підставі документів виробника.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 11, а.с. 119 149, т. 14, а.с. 46, 109 - 110).

Суд зауважує, що умовами договору визначено поставку товару, зазначеного у специфікаціях, які є невід`ємними частинами договорів, позивачу.

В свою чергу, відсутність таких специфікацій в матеріалах справи унеможливлює співставлення зазначених у них товарів із такими, що відображені у видаткових накладних, виписаних ТОВ « Торговий дім Берегея » на адресу позивача.

Відсутність в означених видаткових накладних реквізитів договорів унеможливлює ідентифікацію заявленого, як поставлений позивачу, товару за такими видатковими накладними, та його відношення до укладених договорів.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Торговий дім Берегея», як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Торговий дім Берегея» позивачу.

Позивач стверджує, що придбані у ТОВ «Торговий дім Берегея» товари, були використані ним під час реконструкції пасажирського терміналу «D» на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль» (), та впровадження систем відеоспостереження, охоронної сигналізації та контролю і управління доступом на території та в будівлях ТМО «Психіатрія» () у м. Києві, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 38 за липень 2019 року, № 32 за червень 2019 року, № 36 за липень 2019 року, актом № 1 приймання наданих послуг по створенню комплексних систем за лютий-вересень 2019 року, підсумковими відомостями ресурсів; накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, розрахунками загальновиробничих витрат, протоколами моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з його придбання позивачем.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Модуль-Еволюшн» суд зазначає таке.

В акті перевірки зазначено, що з червня 2019 року ТОВ «Модуль-Еволюшн» не звітує; імпорт продукції в 2017 році, 2018 році, півріччі 2019 року не здійснювало; Декларації з податку на прибуток за 2017 рік, 2018 рік, півріччя 2019 не подавались. Товариством було подано фінансовий звіт за 2017 рік та за 2018 рік в якому основні засоби та необоротні активи не декларувались. Згідно звітів про нарахування єдиного внеску чисельність працюючих складала 1 особа.

Отже, в результаті аналізу ІС «Податковий блок» та податкової звітності ТОВ «Модуль-Еволюшн» встановлено відсутність жодного виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, а також устаткування що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та інших основних фондів у тому числі орендованих. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних транспортні засоби, складські приміщення та інші основні засоби не орендувались та не придбавались.

Номенклатура та обсяг реалізованих товарів, виконаних робіт ТОВ «Модуль-Еволюшн» на адресу позивача свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без трудових ресурсів.

ТОВ «Модуль-Еволюшн» внесено до АІС «СФП» як суб`єкта фіктивного підприємництва, облікова картка вих. № 1180/26-15-21-33 від 08.08.2019, ознака фіктивності «Зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження» (допитано гр. ОСОБА_15 в рамках к/п №0000107 надала покази про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності СГД).

В рамках розслідування кримінального провадження №0000107 від 07.08.2018 допитано громадянку ОСОБА_15 . Згідно протоколу допиту свідка від 30.01.2019 ОСОБА_15 надала наступні свідчення про непричетність до господарської діяльності означеного товариства.

Відповідач виснував, що господарська діяльність ТОВ «Модуль-Еволюшн» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій: відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній кваліфікований персонал; відсутність достатньої кількості працюючих осіб, які б могли забезпечити задекларовані в звітності обсяги реалізації, в тому числі за спеціальною освітою; - наявність в штаті тільки керівних посад; наявність пояснень свідка, ОСОБА_15 щодо непричетності до діяльності підприємства, пересортування придбаних та реалізованих товарів (відсутність номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання). Виходячи з наведеного, ТОВ «Модуль-Еволюшн» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 03.01.2018 № П 03-01/2018, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з розробки проектів, а замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх вартість відповідно до актів наданих послуг на умовах цього договору. Строк надання послуг з 03.01.2018 по 31.12.2018 включно.

Також між позивачем (замовник) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (виконавець) укладено договір про надання послуг від 03.01.2017 б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх вартість відповідно до актів наданих послуг на умовах цього договору. Строк надання послуг - з 03.01.2017 по 31.12.2017 включно.

Позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (проектні роботи, розробка, виконання робочого проекту реконструкції об`єкта, виконання інженерно-геологічних вишукувань тощо) в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 12, а.с. 132 155, т. 13, а.с. 87 226).

Відсутність у договорі жодних ідентифікуючих ознак видів робіт, які мали бути виконані ТОВ «Модуль-Еволюшн» унеможливлює співставлення їх із зазначеними в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Щодо актів суд зазначає, що відсутність реквізитів договорів, детального опису виконаних робіт, адреси об`єкта а також матеріалів, за допомогою яких такі роботи виконувались, унеможливлює співставлення судом номенклатури таких матеріалів та робіт, встановлення об`єкта, на якому такі роботи проводились, дослідження їх на предмет того, чи були вони придбані у контрагента ТОВ «Модуль-Еволюшн» позивачем у спірному періоді та в подальшому використані в подальшому в межах власної господарської діяльності.

Відсутність таких доказів, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про подальше використання позивачем придбаних у ТОВ «Модуль-Еволюшн» робіт в межах означеного договору.

Також позивачем долучено до матеріалів справи копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 16, а.с. 45 46), в яких вказано номери договорів, які відсутні в матеріалах справи.

Відсутність таких договорів унеможливлює дослідження їх судом на предмет відповідності заявлених як виконані роботи із обумовленими такими договорами.

Також між позивачем (покупець) та ТОВ «Модуль-Еволюшн» (постачальник) укладено договір поставки від 01.02.2018 №02-02/2018, за умовами якого постачальник передає у власність покупця товари відповідно до асортименту постачальника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених даним договором.

Загальна вартість договору становить загальну вартість всіх видаткових накладних відповідно до асортименту продукції та фактичної поставки товару.

Якість товару, що постачається, відповідає діючому законодавству, стандартам, технічним умовам даного виду товару, підтверджується сертифікатом якості виробника (за наявності).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних в якості підтвердження виконання умов договорів (т. 12, а.с. 156 251, т. 13, а.с. 1 86, т. 14, а.с. 155, т. 15, а.с. 45, 82, 87, 106, 132 133, 187, 206 210, т.16, а.с. 11 14, 65 69, 140 143, 170, 172 182, 204, 228, т. 17 а.с. 19 20, 23, 25 31, т.34 а.с. 14).

Суд зауважує про відсутність в матеріалах справи частини договорів, посилання на які зазначені у видаткових накладних.

Відсутність таких договорів унеможливлює дослідження їх судом на предмет відповідності заявлених як поставлені товари із обумовленими такими договорами.

Крім того, в частині наданих позивачем видаткових накладних відсутні ідентифікуючі ознаки договорів, на виконання яких вони були виписані, що унеможливлює встановлення їх відношення до певних договорів.

Також суд наголошує на відсутності в матеріалах справи доказів наявності у позивача та контрагента складських приміщень для зберігання товару, заявленого як придбаний у ТОВ «Модуль-Еволюшн», як і відсутні докази транспортування означеного товару, як то товарно-транспортні накладні, тощо, докази оприбуткування такого товару на складах позивача.

Відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження означених обставин унеможливлює дослідження судом реальності здійснення перевезення товарів від ТОВ «Модуль-Еволюшн» позивачу.

Позивач стверджує, що відповідно до договору № П 03-01/2018 від 03.01.2018 року, ТОВ "Модуль-Еволюшн" надало позивачу послуги, зокрема, розробило робочі проекти реконструкції об`єктів у Львівській, Запорізькій, Дніпропетровській, Волинській та інших областях, а також послуги з обслуговування систем безпеки та технічного обслуговування систем протипожежного захисту, що підтверджується актами надання послуг від 06.10.2017 р., № 198 від 07.12.2017 р., № 199 від 12.12.2017 р., № 223 від 28.12.2017 р., № 224 від 29.12.2017 р., № 86 від 24.01.2018 р., № 225 від 29.12.2017 р., № 226 від 29.12.2017 р., № м092 від 05.03.2018 р., № 5 від 27.02.2018 р., № 4 від 27.02.2018 р., № 3 від 27.02.2018 р., № м 30.04.2018 р., № 304 від 21.06.2018 р., № 305 від 18.06.2018 р., № м073 від 22.06.2018 р., № м074 від 25.06.2018 р., № 412 від 09.07.2018 р., № 430 від 31.07.2018 р., № 425 від 30.07.2018 р., № 456 від 31.08.2018 р., № м076 від 25.09.2018 р., № 453 від 22.08.2018 р., № 454 від 28.08.2018 р., № 296 від 28.09.2018 р.

В подальшому, вказані послуги були надані, а товари поставлені наступним замовникам ТОВ "Український виробничо-будівельний альянс "Центр" - ТОВ «Рітейл-Девелопмент», ТОВ «Ріал Істейн», ТОВ «АТБ-Інвест», ТОВ «АТБ-Маркет», ТОВ «Союз-Антарес», ТОВ «СКД Олтекс», ПАТ «Бліц-Інформ», ТОВ «ІВ Інтербіланц Консалтинг», ТОВ «Дом Сервіс», ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», ТОВ «ДСВ Логістика», ТОВ «Оллі Транс», ТОВ «Матеріалайз Україна», ПАТ «Київський санітарно-технічний завод», ТОВ «ОПКО», ТОВ «Корнер», ПАТ «Київський маргариновий завод», ПАТ «Магазин «Будинок меблів», ТОВ «Техномеблі», ТОВ «Сінергіястройсервіс», ТОВ «Автоцентр «Автек», ТОВ «Фрея 2017», ТОВ «Вогнеборець Плюс», ПП «Центр електробезпеки», ТОВ «Істрейт», ТОВ «Підйомні механізми», ТОВ «Виробнича компанія Діспомед», нотаріусам Погуляйко В.А. та ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , Новоайдарському, Марківському, Міловському, Сватівському, Троїцькому, Новопсковському, Попаснянському та Кремінському районним центрам зайнятості, Луганському обласному та Рубіжанському міському центрам зайнятості, Територіальному медичному об`єднанню «Психіатрія» у м. Києві, та ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», що підтверджується наступними первинними документами:

- актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1550 від 11.10.2017 року, № 19 від 25.01.2018 року, № 16 від 25.01.2018 року, № 17 від 25.01.2018 року, № 288 від 21.02.2018 року, № 309 від 14.03.2018 року, № 302 від 14.03.2018 року, № 309 від 14.03.2018 року, № 323 від 20.03.2018 року, № 247 від 05.05.2018 року, № 429 від 25.06.2018 року, № 1843 від 28.12.2017 року, № 6 від 14.02.2018 року, № 7 від 14.02.2018 року, № 1701 від 13.12.2017 року, № 1702 від 13.12.2017 року, № 1664 від 16.10.2017 року, № 1663 від 16.10.2017 року, № 455 від 09.07.2018 року, № 598 від 28.08.2018 року, № 463 від 10.07.2018 року, № 462 від 10.07.2018 року, № 621 від 27.08.2018 року, № 782 від 07.09.2017 року, № 1570 від 11.10.2017 р., № 1657 від 19.12.2017 р., № 1705 від 12.12.2017 р., № 1845 від 03.01.2018 р., № 1847 від 03.01.2018 р., № 12 від 25.01.2018 р., № 524 від 31.07.2018 р., № 658 від 31.08.2018 р., № 638 від 30.09.2018 р., № 527 від 30.07.2018 р., № 662 від 31.08.2018 р., № 662 від 31.08.2018 р., № 642 від 30.09.2018 р., № 526 від 31.07.2018 р., № 660 від 331.08.2018 р., № 523 від 31.07.2018 р., № 657 від 31.08.2018 р., № 522 від 31.07.2018 р., № 667 від 31.08.2018 р., № 601 від 30.09.2018 р., № 517 від 31.07.2018 р., № 653 від 31.08.2018 р., № 634 від 30.09.2018 р., № 514 від 31.07.2018 р., № 513 від 31.07.2018 р., № 650 від 31.08.2018 р., № 649 від 31.08.2018 р., № 631 від 30.09.2018 р., № 630 від 30.09.2018 р., № 509 від 31.07.2018 р., № 645 від 31.08.2018 р., № 626 від 30.09.2018 р., № 508 від 31.07.2018 р., № 644 від 31.08.2018 р., № 625 від 30.09.2018 р., № 506 від 31.07.2018 р., № 642 від 31.08.2018 р., № 623 від 30.09.2018 р., № 504 від 31.07.2018 р., № 622 від 30.09.2018 р., № 501 від 31.07.2018 р., № 638 від 31.08.2018 р., № 620 від 30.09.2018 р., № 500 від 31.07.2018 р., № 637 від 31.08.2018 р., № 619 від 30.09.2018 р., № 498 від 31.07.2018 р., № 497 від 31.07.2018 р., № 635 від 31.08.2018 р., № 634 від 31.08.2018 р., № 617 від 30.09.2018 р., № 616 від 30.09.2018 р., № 496 від 31.07.208 р., № 633 від 31.08.2018 р., № 615 від 30.09.2018 р., № 494 від 31.07.2018 р., № 631 від 31.08.2018 р., № 493 від 31.07.2018 р., № 630 від 31.08.2018 р., № 492 від 31.07.2018 р., № 629 від 31.08.2018 р., № 610 від 30.09.2018 р., № 609 від 30.07.2018 р., № 607 від 30.07.2018 р., № 608 від 19.07.2018 р., № 604 від 17.07.2018 р., № 603 від 17.07.2018 р., № 606 від 17.07.2018 р., № 605 від 17.07.2018 р., № 571 від 04.07.2018 р., № 785 від 04.08.2018 р., № 714 від 27.09.2018 р., № 682 від 16.10.2018 р., № 610 від 31.07.2018 р., № 671 від 31.08.2018 р., № 978 від 31.10.2018 р., № 5 від 01.10.2018 р., № 188 від 01.10.2018 р., № 659 від 31.08.2018 р., № 639 від 30.09.2018 р., № 656 від 31.08.2018 р., № 636 від 30.09.2018 р., № 641 від 30.09.2018 р., № 621 від 30.09.2018 р., № 640 від 31.08.2018 р., № 503 від 31.07.2018 р., № 646 від 31.08.2018 р., № 510 від 31.07.2018 р., № 510 від 31.07.2018 р., № 518 від 31.07.2018 р., № 654 від 31.08.2018 р., № 635 від 30.09.2018 р., № 499 від 31.07.2018 р., № 636 від 31.08.2018 р., № 618 від 30.09.2018 р., № 512 від 31.07.2018 р., № 511 від 31.07.2018 р., № 648 від 31.08.2018 р., № 647 від 31.08.2018 р., № 629 від 30.09.2018 р., № 628 від 30.09.2018 р., № 515 від 31.07.2018 р., № 675 від 30.09.2018 р., № 580 від 31.08.2018 р., № 477 від 31.07.2018 р., № 584 від 31.08.2018 р., № 482 від 31.07.2018 р., № 476 від 31.07.2018 р., № 579 від 31.08.2018 р., № 674 від 30.09.2018 р., № 582 від 31.08.2018 р., № 479 від 31.07.2018 р., № 677 від 30.09.2018 р., № 583 від 31.08.2018 р., № 480 від 31.07.2018 р., № 678 від 30.09.2018 р., № 585 від 31.08.2018 р., № 483 від 31.07.2018 р., № 680 від 28.09.2018 р., № 679 від 28.09.2018 р., № 679 від 28.09.2018 р., № 581 від 31.08.2018 р., № 478 від 31.07.2018 р., № 676 від 30.09.2018 р., № 475 від 31.07.2018 р., № 578 від 31.08.2018 р., № 673 від 30.09.2018 р., № 586 від 31.08.2018 р., № 481 від 31.07.2018 р., № 670 від 30.09.2018 р., № 672 від 30.09.2018 р., № 577 від 31.08.2018 р., № 474 від 31.07.2018 р., № 491 від 23.07.2018 р., № 628 від 04.09.2018 р. актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за липень 2019 року, розрахунком загальновиробничих витрат, підсумковою відомістю ресурсів, протоколом моніторингу та погодження цін на матеріальні ресурси.

Проте, наявність доказів подальшого використання товару, придбання якого не підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, а також виконання робіт, не ідентифікованих як прийнятих позивачем від ТОВ «Модуль-Еволюшн» не може призвести до легалізації непідтверджених документально господарських операцій з їх придбання позивачем.

Отже, підсумовуючи встановлені судом обставини щодо господарських взаємовідносин позивача з означеними вище контрагентами, суд дійшов висновку про непідтвердження документально реальності господарських операцій, що, в свою чергу, свідчить про правомірність та обґрунтованість винесених відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень.

Судом враховано, що направляючи справу №640/8876/20 на новий розгляд Верховний Суд зазначив про необхідність перевірити обставини надання особами письмових показів щодо непричетності до діяльності підприємств. Зокрема, необхідно викликати та допитати в якості свідків директора ТОВ «Елан Пром» ОСОБА_1 , директора ТОВ «Агро Строй» Здоровця О.С., директора ТОВ «Іново Консалт» Шевельова Є.О., директора ТОВ «Голд Тім» ОСОБА_4 , ТОВ «Модуль-Еволюшн» ОСОБА_15 та директора ТОВ «Слент Лайн» ОСОБА_5 з метою підтвердження ними своєї причетності або непричетності до діяльності вказаних товариств.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 судом задоволено клопотання представника відповідача, вирішено викликати в судове засідання на 16.01.2025 та допитати в якості свідків директора ТОВ «Елан Пром» ОСОБА_1 , директора ТОВ «Агро Строй» ОСОБА_3 , директора ТОВ «Іново Консалт» ОСОБА_2 , директора ТОВ «Голд Тім» ОСОБА_4 , ТОВ «Модуль-Еволюшн» ОСОБА_15 та директора ТОВ «Слент Лайн» ОСОБА_5 .

В судове засідання, яке відбулося 16.11.2025 свідки не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Також від свідків не надходило клопотань про допит їх у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У зв`язку з викладеним суд позбавлений можливості допитати в якості свідків вказаних осіб.

Судом не досліджується питання наявності/відсутності чи обов`язку оформлення контрагентами позивача відповідних дозволів на виконання робіт, ліцензій, з огляду на відсутність в матеріалах справи документального та нормативного підтвердження необхідності їх оформлення ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея», та ТОВ «Модуль-Еволюшн», оскільки узагальнення в актах видів робіт унеможливлює встановлення їх відношення до переліку таких, які потребують наявності відповідних дозволів чи ліцензій.

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду в постанові від 12.07.2022 у справі № 813/1176/17, (№ К/9901/47457/18), що «Ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні помилки в оформленні первинних документів самі по собі не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій».

Крім того, відповідно до пунктів 258-259 постанови Верховного суду від 13.07.2022 у справі № 200/1643/20-а, (№ К/9901/35338/20) «Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі».

Враховуючи означену правову позицію Верховного Суду, судом відхиляються доводи відповідача щодо нереальності господарських операцій з контрагентами з огляду на наявність податкової інформації.

Проте, відхилення означених доводів не впливає на висновки суду щодо відсутності в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Іново Консалт», ТОВ «Менріс», ТОВ «Агро Строй», ТОВ «Вайнорінг», ТОВ «Голд Тім», ТОВ «Слент Лайн», ТОВ «Елан Пром», ТОВ «Сілтор Буд», ТОВ «Мрія Інвест Строй», ТОВ «Будівельно-торгова компанія «Всесвітбуд», ТОВ «ТД «Комерццо Інсайд», ТОВ «Дамріоф», ТОВ «Блек Дейлі», ТОВ «Алвес Систем», ТОВ «Кардо Сервіс», ТОВ «Сельта Трейд», ТОВ «Будівельна фірма «Будсервісгруп», ТОВ «Блок-Буд Інвест», ТОВ «Торговий дім Берегея» та ТОВ «Модуль-Еволюшн» з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.