Справа № 695/859/26
Суддя: Апанасенко К. І.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/859/26
номер провадження 2-а/695/56/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Апанасенко К.І., перевіривши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

5 березня 2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до «Міністерство оборони України ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ТЦК та СП №2546-1 від 19.09.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Одночасно позивач просить поновити строк звернення до суду, оскільки постанова прийнята 19.09.2025, і при поданні адміністративного позову він пропустив установлений законом 10-денний строк на оскарження постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи:

відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) .

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивач пояснює, що пропустив строк подання адміністративного позову до суду у зв`язку з тим, що копія оскаржуваної постанови йому не вручалася та не надсилалася. Про існування постанови та відкрите виконавче провадження № 80185631 він дізнався лише 23.02.2026 після накладення арешту на банківські рахунки. Факт неотримання постанови підтверджується скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерства оборони України від 29.09.2025 (копія додана до позовної заяви), де позивач указував на ненадання процесуальних документів щодо адміністративного правопорушення.

Досліджуючи позовну заяву, в якій міститься клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, та додані на підтвердження поважності причин його пропуску документи, у суду виникли сумніви в поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав. Зокрема, потребують уточнення (пояснення) наступні обставини.

У позовній заяві (стор. 2) вказується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не надало копію оскаржуваної постанови за запитом позивача. Водночас суду не надані докази направлення такого запиту до ТЦК.

У скарзі заявника до ІНФОРМАЦІЯ_3 та Міністерства оборони України на протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.09.2025 заявник указав (стор. 2), що у вказаному районному ТЦК та СП «…мені відповіли, що випишуть мені штраф за відмову проходження ВЛК… Як з`ясувалося пізніше, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 так і зробили».

Як можна зрозуміти із викладу позивачем подій 20-22.09.2025 у згаданій скарзі (стор. 5), у період між 20.09.2025 і 22.09.2025 позивач відвідав ІНФОРМАЦІЯ_6 , і там йому «повідомили, що виписали штраф у сумі 25500 грн. Однак Постанови про притягнення мене до адміністративної відповідальності мені також не видали. Натомість, мені вручили тільки папірець без дати, печатки і підпису уповноваженої особи, де зазначені реквізити для перерахування коштів і олівцем написано моє прізвище (копія паперу з реквізитами для сплати штрафу додається). Постанову про адміністративне правопорушення мені не вручили і поштою до цього часу я її не отримав. Таким чином, склалася абсурдна ситуація, коли за твердженням ІНФОРМАЦІЯ_5 я одночасно пройшов ВЛК 19.09.2025 року і одночасно мене нібито оштрафували за відмову проходити ВЛК».

Оскаржуваною постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача дійсно оштрафовано на суму 25500 грн саме за відмову від проходження ВЛК. У постанові міститься відмітка про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), відмовився від отримання копії постанови.

Суд враховує, що позивач заперечує факт відмови в отриманні копії постанови. Однак при цьому суд не може ігнорувати ту обставину, що в письмовій формі 29.09.2025 позивач указує правильний розмір штрафу, який було на нього накладено згідно з оскаржуваною постановою, і суть протиправних дій (за позицією ІНФОРМАЦІЯ_7 ), за які його оштрафували.

На підставі наданої позивачем інформації суд доходить висновку, що позивач після прийняття оскаржуваної постанови, у вересні 2025 року вже повинен був дізнатися про порушення свого права, зокрема, про накладення на нього штрафу в розмірі 25500 грн за відмову від проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Висновки суду щодо часу, коли позивач мав можливість дізнатися про накладення на нього штрафу ІНФОРМАЦІЯ_7 , узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові ВС від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19.

Зокрема, ВС зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У зв`язку із викладеним суду необхідно пояснити, чи не робив позивач спроби отримати в ІНФОРМАЦІЯ_8 копії постанови про притягнення до адміністративної вдіповідальності після того, як там йому повідомили про накладений на нього штраф у розмірі 25500 грн, і чим вони завершилися.

Адже позивачу з кінця вересня 2025 року було відомо про накладений на нього штраф за адміністративне правопорушення в розмірі 25500 грн, і у нього були відсутні перешкоди для того, щоб отримати відповідну постанову в ІНФОРМАЦІЯ_7 до березня 2026 року (принаймні в позовній заяві не наведено інформації про такі перешкоди). Тому на даному етапі провадження справи суд не може визнати поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом.

Також суд перевірив відповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, і дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлено судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 становить 1331,20 грн (3328 грн * 0,4).

Оскільки адміністративний позов пред`явлено в електронній формі, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1064,96 грн (1331,2 грн*0,8).

Водночас позивач сплатив судовий збір у розмірі 665,60 грн, що підтверджується копією квитанції про сплату судового збору, доданою до позовної заяви.

Значить, позивач має доплатити 399,36 грн судового збору (1064,96 грн 665,60 грн).

Також суд зауважує, що згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В адміністративному позові позивач вказує такого відповідача, як «Міністерство оборони України ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Суд тлумачить це так, що відповідачем у справі позивач визначає ІНФОРМАЦІЯ_6 . Однак позивачу необхідно пояснити, чи правильно суд розтлумачив це положення позовної заяви і чи не є відповідачем також Міністерство оборони України, згадане у графі «Відповідач».

Крім того, усупереч нормі п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивач не вказав повної адреси місцезнаходження відповідача, його поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Наслідками подання позовної заяви без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною 1 статті 169 КАС України є залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 122-123, 160, 161, 169, 171, 248, 256, 286, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Запропонувати позивачу у десятинний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки, викладені в ухвалі суду.

Роз`яснити позивачу, що наслідками невиконання ухвали суду відповідно до частини 2 статті 123, частини 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України є повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу за вказаною у позові адресою та шляхом доставлення до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя К.І. Апанасенко