Справа № 160/1780/26
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 рокуСправа №160/1780/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
27.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі-відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі-відповідач-2), у якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 09.10.1995 по 02.08.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за його заявою від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком №1 та досяг необхідного пенсійного віку.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Водночас Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області за принципом екстериторіальності було розглянуто таку заяву та відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку відсутністю пільгового стажу. Водночас, у такому рішенні відповідачем-1 було зазначено про незарахування періодів роботи позивача згідно з архівною довідкою №С-21/2-09/307 від 05.03.2025, оскільки згідно з даними ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення, а тому позивачеві слід надати довідку згідно з додатком 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, засвідчену підписами уповноважених осіб на підставі копій відповідних документів, наданих архівами, яким передано на зберігання первинні документи підприємства. Так, позивач вважає, що рішення відповідача-1 про відмову в призначені пенсії є незаконним, прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж позивача є трудова книжка, водночас надання додаткових документів для підтвердження стажу роботи законодавством не вимагається. З огляду на означене це призвело до порушення конституційного права на соціальний захист позивача, а тому вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 відкрито провадження у адміністративній справі №160/1780/26 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачам строк для подання відзивів на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
16.02.2026 відповідачем-1 надано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що станом на дату звернення з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач не мав підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку пільгового стажу. З урахуванням означеного, пенсійним органом не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, та підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
24.02.2026 позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній зазначає позицію аналогічну викладеній у позовній заяві та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Адміністративний позов та копія ухвали від 28.01.2026 отримані відповідачем-2 в системі «Електронний суд» 27.01.2026 та 28.01.2026 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 7 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.
Суд вважає відповідача-2 належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем-2, на виконання ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслано до суду відзиву на адміністративний позов та не повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
02.01.2026 позивач звернувся з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи згідно з архівною довідкою №С-21/2-09/307 від 05.03.2025, оскільки згідно з даними ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення, а тому позивачеві слід надати довідку згідно з додатком 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, засвідчену підписами уповноважених осіб на підставі копій відповідних документів, наданих архівами, яким передано на зберігання первини документи підприємства. Вік позивача становить 50 років 00 місяців. Страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 35 років 11 місяців 18 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 02 роки 10 місяців 20 днів.
Не погоджуючись з відмовою у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021, а також з відмовою у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
За приписами ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Згідно із ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 ст. 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.
Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Так, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 10.06.1993, від 14.03.2017, зокрема, у період з 09.10.1995 по 02.08.2021 ОСОБА_1 працював в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат":
09.10.1995 - прийнятий у Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинского у конвертерний цех оператором машини безперервного лиття заготовок 4 розряду;
23.04.1996 - присвоєно 5 розряд в тій же посаді;
08.10.1997 - присвоєно там же по тій же професії 6 розряд;
ДМК ім. Дзержинського з 28.02.1997 року перейменовано у ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ім. Ф.Е. Дзержинського;
Робоче місце атестовано згідно постанови №992 від 29.12.06;
15.05.2009 - призначено виконуючим обов`язки змінного майстра виробництва МНЛЗ конвертерного цеху;
01.10.2010 - призначено на посаду змінного майстра виробництва МНЛЗ конвертерного цеху;
ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 23.05.2011 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;
Робоче місце атестовано по Списку №1 згідно постанови №658 від 26.12.12;
14.03.2017 - у зв`язку із вдосконаленням структури управління комбінатом переведений оператором машини безперервного лиття заготовок 6 розряду;
ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 25.01.2017 перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
Робоче місце атестовано по Списку №1 згідно постанови №24 від 26.12.17;
02.08.2021 - звільнений у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХЗ».
Вказані дані у трудовій книжці, а також те, що позивач працював на роботах за посадами, що передбачені Списком №1 підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 05.03.2025 №С-21/2-09/307, від 05.03.2025 №С-21/2-09/308, від 05.03.2025 №C-21/2-09/309, від 05.03.2025 №C-21/2-09/309/1 (історична довідка).
Судом встановлено, що в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу позивача, ці записи є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.
Суд, оцінюючи допустимість трудової книжки позивача, як доказу в підтвердження його пільгового стажу, враховує, що відповідач-1 не навів жодного аргументу, який би вказував на невідповідність трудової книжки позивача чи записів у ній вимогам чинного законодавства.
Періоди роботи на відповідних посадах та сам факт роботи позивача у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" не оспорювалися відповідачем-1.
Крім того, позивачем із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, серед іншого, до пенсійного органу було надано архівну довідку №С-21/2-09/307 від 05.03.2025, що видана архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, в якій, зокрема, зазначено наступне:
Наказом (розпорядженням) від 01.06.1993 №115 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського « ОСОБА_2 » (так у документі), 23.12.1975 р.н., прийнятий слюсарем-ремонтником 3МпІа розряду цеху шихтопідготовки агловиробництва для проходження виробничої практики з 03.06.1993.
Наказом (розпорядженням) від 20.07.1993 №115 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського «Степовенко Владимир Владимирович» (так у документі) звільнений в зв`язку з закінченням виробничої практики з 19.07.1993.
Наказом (розпорядженням) від 07.09.1994 №369 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського «Степовенко Владимир Владимирович» (так у документі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий слюсарем-ремонтником 5чм1 розряду цеху шихтопідготовки агловиробництва для проходження виробничої практики з 14.09.1994.
Наказом (розпорядженням) від 22.11.1994 №369 по Дніпровському ордена Леніна металургійному комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського «Степовенко Владимир Владимирович» (так у документі) звільнений в зв`язку з закінченням виробничої практики з 18.11.1994.
Наказом (розпорядженням) від 25.09.1995 №555 по Дніпровському ордена Леніна ім. Ф.Е. Дзержинського металургійному комбінату « ОСОБА_2 » (так у документі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий оператором машини безперервного лиття заготовок 4чм1 розряду конвертерного цеху з 09.10.1995.
Розпорядженням віл 23.04.1996 №529 по цеху переведений оператором машини безперервного лиття заготовок 5чм1 розряду конвертерного цеху з 23.04.1996.
Розпорядженням від 06.10.1997 №1534 по цеху переведений оператором машини безперервного лиття заготовок 6чм1 розряду конвертерного цеху з 08.10.1997.
Розпорядженням від 08.05.2009 №1120к по комбінату, наказом (розпорядженням) від 12.05.2009 №258 переведений на посаду виконуючого обов`язки змінного майстра виробництва МБЛЗ конвертерного цеху з 15.05.2009.
Розпорядженням від 01.10.2010 №2198к по комбінату, наказом (розпорядженням) від 01.10.2010 №385 переведений на посаду змінного майстра виробництва МБЛЗ конвертерного цеху з 01.10.2010.
Наказом від 16.12.2016 №1698, розпорядженням від 28.02.2017 №255к, наказом (розпорядженням) від 28.02.2017 №304 переведений оператором машини безперервного лиття заготовок 6 розряду конвертерного цеху з 14.03.2017.
Наказом від 02.08.2021 №840 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» «Про звільнення працівників комбінату у зв`язку із переведенням до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» ОСОБА_1 звільнений з 02.08.2021 згідно п. 5 ст. 36 К3пП України.
Примітка: копії документів з атестації робочих місць, особових карток ф.П-2 додаються.
Водночас, у означеній довідці зазначено: документи з особового складу публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» прийняті на довгострокове зберігання без додаткових умов до архівного управління міської ради на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19 та наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19. Акт приймання-передавання документів від 23.08.2023 №05. Підстава: ф.ОС-701, спр.№№3370, 2949, 5759 (особові справи звільнених працівників за 1993, 1994, 2021 роки, особові картки ф.П-2), історична довідка.
Щодо відсутності довідки про підтвердження пільгового періоду роботи позивача, на якій посилається відповідач, суд зазначає, що для призначення пенсії законодавством не передбачено надання додаткових документів в разі наявності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто, у разі необхідності перевірки певних періодів роботи позивача або підтвердження відповідних записів у трудовій книжці, відповідач може самостійно звернутись до підприємства із запитом або з перевіркою.
Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Натомість, відповідач-1 не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів, що ставили б під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки.
Щодо позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів роботи з 09.10.1995 по 02.08.2021 в Публічному акціонерному товаристві "Дніпровський металургійний комбінат", суд зазначає, що у спірному рішенні відповідач взагалі не дослідив вказані періоди роботи позивача та не зазначив причини незарахування їх до пільгового стажу, тому вимоги в цій частині є передчасними та не підлягають задоволенню.
Також не підлягають задоволенню і вимоги про призначення і виплату пенсії, як передчасно заявлені.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, дослідивши періоди роботи, зазначені в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 10.06.1993, від 14.03.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватися розгляд заяви позивача з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
У даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача про призначення пенсії здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як визначений суб`єкт призначення.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1331,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 19.01.2026.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, дослідивши періоди роботи, зазначені в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 10.06.1993, від 14.03.2017, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський