Справа № 420/32129/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо формування та направлення (у вигляді набору даних через електронну взаємодію ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів і ЄІС МВС) звернення про «розшук/доставлення» ОСОБА_1 відносно нібито неприбуття за повісткою/не проходження (відмова проходження) ВЛК;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо вилучення (скасування/блокування відображення) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про постанову ВЛК № 247 від 07.12.2022 р., якою ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби за станом здоров`я, без ухвалення належного рішення регіональною ВЛК та без дотримання процедур, установлених Положенням № 402;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відкликати (анулювати) направлене до органів Національної поліції звернення про «розшук/доставлення» ОСОБА_1 та направити до ЄІС МВС повідомлення про скасування такого звернення з відображенням відповідного статусу в інформаційній підсистемі «Розшук» ІПНП;

відновити в ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів коректні відомості, щодо ОСОБА_1 , у тому числі дані про постанову ВЛК № 247 від 07.12.2022.

Позовна заява обґрунтована тим, що 07.12.2022 року за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою №247 Військово-лікарської комісії за станом здоров`я позивача було визнано непридатним до військової служби за ознаками вродженої аномалії розвитку серця (операція 2009р.), Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІІ ст. ризик помірний СН II ст. Дисметаболічна кардіоміопатія. Про дане свідчить відповідний запис у п. 12 «Особливі відмітки» у військово-обліковому документі позивача, а саме тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серія НОМЕР_3 вид. 07.12.2022 року серія НОМЕР_4 вид. 23.02.2016 року. Проте, після чергового оновлення електронного застосунку «Резерв +» 25.08.2025 року позивачу стало відомо, що він перебуває з 15.08.2025 року в розшуку територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), у зв`язку з нібито порушенням Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», (не проходження (відмова проходження) ВЛК.

На звернення позивача щодо підстав перебування в розшуку та вимогу про виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, відповідачем було повідомлено, що постанова за №247 Військово-лікарської комісії від 07.12.2022 року вилучена з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у зв`язку з незатвердженням її регіональним ВЛК.

На переконання позивача, Постанова ВЛК №247 від 07.12.2022 року, якою його було визнано непридатним до військової служби, є законним первинним рішенням, ухваленим уповноваженою позаштатною військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо вилучення (скасування/блокування відображення) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо визнання непридатним до військової служби, а також щодо формування та направлення (у вигляді набору даних через електронну взаємодію ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів і ЄІС МВС) звернення про «розшук/доставлення» ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24.09.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Цією ж ухвалою витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію військово-облікової справи, у тому числі:

усіх повісток, що направлялися ОСОБА_1 з 01.01.2025 р., разом із доказами направлення та вручення/повернення (описи вкладення, повідомлення про вручення, поштові реєстри, акти відмови, наявні відеозаписи тощо);

відомості та копії протоколів/постанов у справах про адміністративні правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП щодо позивача (якщо складались), а також інформацію про передачу матеріалів на виконання до органів ДВС (за наявності);

службові документи (накази, розпорядження, рапорти, службові записки тощо), на підставі яких у «Резерв+»/ЄДР відображено статус «неприбуття/відмова від ВЛК» щодо позивача;

належне рішення регіональної ВЛК (за наявності), яким змінювався/скасовувався висновок постанови ВЛК № 247 від 07.12.2022 р., або письмові пояснення про його відсутність;

актуальні облікові дані щодо позивача B ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів (категорія запасу, ВОС, дата та підстава останнього уточнення даних, чинні висновки ВЛК).

Електронний примірник адміністративного позову було доставлено в електронний кабінет відповідача у підсистемі Електронний суд 19.09.2025 року, про що сформовано довідку 01.10.2025 року.

Електронний примірник ухвали про відкриття провадження від 24.09.2025 року було доставлено в електронний кабінет відповідача у підсистемі Електронний суд 25.09.2025 року, про що сформовано довідку 01.10.2025 року.

Таким чином, відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 24.09.2025 року строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк, а також станом на час розгляду справи до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Також відповідачем не були надані витребувані ухвалою суду від 24.09.2025 року документи, у зв`язку з чим ухвалою суду від 26.01.2026 року вони були витребувані від ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно.

05.02.2026 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких повідомлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . За наявною інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач ОСОБА_1 знятий з військового обліку у зв`язку з призовом/прийняттям на військову службу.

Щодо витребуваних документів представником позивача повідомлено про неможливість надати суду копії медичних документів позивача та підтвердити чи спростувати автентичність довідки військово-лікарської комісії від 07.12.2022 року 247 доданої позивачем до позовної заяви, у зв`язку з їх знищенням.

Інші заяви та клопотання, додаткові докази до суду станом на момент розгляду справи по суті не надходили.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України.

Відповідно до копії довідки військово-лікарської комісії №247 від 07.12.2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби на підставі статті 38б, 39б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ. Діагноз: Вроджена аномалія розвитку серця (операція 2009р.). Гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ІІ ст., ризик помірний. СН ІІ ст., Дисметаболічна кардіоміопатія.

На підставі рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 від 07.12.2022 року ОСОБА_2 видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_5 , у якому зазначено про непридатність до військової служби за гр. ІІ ст. 38б, 39б Наказу МОУ №402/2008.

У пункті 12 «Особливі відмітки» тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_5 зазначено: « 07.12.2022 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пункту 13 вказаного тимчасового посвідчення позивача знято з військового обліку на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У пункті 14 цього посвідчення дата виключення з військового обліку військовозобов`язаних не зазначена. На зворотній сторінці тимчасового посвідчення військовозобов`язаного відсутня дата заповнення, підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 та не проставлена печатка державного органу.

Згідно електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв+, сформованого 25.08.2025 року, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним; перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 ; звання Солдат. Будівельних робіт, Робітник підсобний. ВОС 956647. У графах «Відстрочка до», «Тип відстрочки», «Підстава зняття/виключення», «Постанова ВЛК», «Дата ВЛК», «Група інвалідності» відомості відсутні. Дата уточнення даних 16.07.2024 року.

Також, відповідно до електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв+, сформованого 25.08.2025 року, ОСОБА_1 з 15.08.2025 року перебуває у розшуку ТЦК та СП. Причина розшуку: порушення військового обліку: не проходження (відмова проходження) ВЛК.

Вважаючи, що позивач повинен бути виключений з військового обліку через визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що виключає порушення ним правил військового обліку, представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_10 із адвокатським запитом від 27.08.2025 року, в якому просив:

- надати копії усіх повісток, які направлялися ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 01.06.2025 роках, із підтвердженням вручення (підпис про отримання, поштові реєстри, акти відмови чи інші документи).

- у разі якщо повістки надсилалися через засоби поштового зв`язку або іншим чином - надати документи, що підтверджують їхнє направлення та повернення/отримання адресатом.

- Чи складалися стосовно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 210 чи 210-1 КУпАП? Якщо так, прошу надати копії відповідних протоколів та постанов за наслідками їхнього розгляду.

- Чи передавалися матеріали щодо ОСОБА_1 до органів Національної поліції для примусового приводу? Якщо так - прошу повідомити дату, номер листа/розпорядження та надати копії відповідних документів.

- Прошу повідомити, чи виносилися постанови про накладення стягнення на клієнта та чи передавалися матеріали на виконання до органів ДВС. У разі позитивної відповіді прошу надати копії таких постанов.

- Прошу вказати прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка безпосередньо відповідальна у ІНФОРМАЦІЯ_11 за направлення, вручення та облік повісток військовозобов`язаним, у тому числі клієнту.

- Надати копії службових документів (наказів, розпоряджень, рапортів), на підставі яких у додатку «Резерв+» відображена інформація про «неприбуття за повісткою» ОСОБА_1 .

- Повідомити актуальні дані про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку: категорія запасу, військово-облікова спеціальність, дата останнього уточнення облікових даних, висновки ВЛК.

Крім того, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_12 , Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону зі скаргою від 28.08.2025 року на незаконні дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_8 , та до ТУ ДБР, яке обслуговує Одесу, - із заявою про відкриття кримінального провадження.

11.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_13 на ім`я ОСОБА_1 була надана відповідь за вих. №943/17612 на скаргу від 28.08.2025 до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, у якій повідомлено наступне.

«…Згідно відомостей Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 , сформована повістка групами оповіщення (№2083529) на прибуття 22.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_8 для проходження від 29.01.2025 військово-лікарської комісії, з 15.08.2025 перебуває в розшуку через не своєчасне (відмову) проходження ВЛК.

…. інформація щодо визначення Вас непридатним до військової служби згідно довідки №247 від 07.12.2022 року у відомостях ЄДРПВР відсутня.

На підставі вищевикладеного, з метою приведення у відповідність інформації у ЄДРПВР щодо Ваших облікових та персональних даних, та зняття з розшуку, пропоную Вам прибути особисто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якому Ви перебуваєте на обліку, надати завірені копії відповідних облікових та медичних документів.».

Як зазначено у позові, відповіді на інші звернення позивача та його представника надані не були.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р. оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. (далі - Закон №3543-ХІІ).

У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 р. (далі - Закон №2232-ХІІ; в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із частиною десятою статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).

Пунктом 11 статті 38 Закону № 2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

На виконання ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 22 Порядку № 1487 визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Під час воєнного стану направлення призовників на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду здійснюється лише у разі їх прийняття на військову службу у добровільному порядку.

За приписами пункту 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Громадяни, які підлягають взяттю на військовий облік та не можуть здійснити електронну ідентифікацію в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зобов`язані особисто прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі;

5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом;

6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Пунктом 79 Порядку № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством та проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього. Також районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2016 року № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 2 Закону № 1951-VIII визначено, що основними завданнями Реєстру є зокрема, ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Відповідно до статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Оформлення документів військового обліку громадян України здійснюється з використанням засобів Реєстру.

Відповідно до ч. 8 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Згідно з ч.9 статті 5 Закону № 1951-VIII органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Частиною 1 статті 14 Закону № 1951-VIII встановлено, що ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону № 1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 (далі - Порядок № 559) військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Згідно з пунктом 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:

електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Як зазначено у позові та надано на підтвердження відповідні докази, позивач пройшов медичний огляд та відповідно до довідки ВЛК від 07.12.2022 року був визнаний непридатним до військової служби. Однак, відповідно до інформації з електронного військово-облікового документу в додатку "Резерв+" позивач станом на 25.08.2025 року та станом на 15.09.2025 року перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 як військовозобов`язаний. Відомості про постанову ВЛК від 07.12.2022 року відсутні.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо вилучення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей щодо визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби.

Відповідно до викладених положень нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, у разі невідповідностей відомостей, зазначених у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України повинен у паперовій формі звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку, або скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Суд зазначає, що матеріали справи доказів звернення позивача особисто до ІНФОРМАЦІЯ_10 з заявою щодо внесення змін у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів не містить.

Також суд зауважує, що копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_3 не відповідає формі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №610 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», який був чинний на момент видачі цього посвідчення позивачу.

Отже, станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача були відсутні підстави для внесення змін у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо постанови ВЛК №247 від 07.12.2022 року про визнання позивача непридатним до військової служби.

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач 25.11.2025 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_14 ( АДРЕСА_4 ), 26.11.2025 призваний на військову службу та знятий з військового обліку.

Отже, така зміна фактичних обставин свідчить про те, що наразі відповідач не є належним районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, до повноважень якого відноситься внесення облікових відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача, оскільки позивач наразі не перебуває на військовому обліку у відповідача.

За таких обставин, суд не знайшов підтвердження протиправних дій/бездіяльності відповідача щодо виключення відомостей про постанову ВЛК №247 від 07.12.2022 року з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1. ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.