Справа № 381/412/26
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/412/26
Провадження № 2-а/362/31/26
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"06" березня 2026 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з указаним позовом в якому просить звільнити від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №6473976 від 06.01.2026 року, винесену поліцейським капралом поліції Царевським Є.О. стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2026 року адміністративну справу № 381/412/26 (провадження № 2-а/381/14/26) за позовною ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передано на розгляд за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області (а.с.14-15).

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС Україна) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Так, на виконання вказаної вище вимоги позивачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідачів, відомі офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти позивача та відповідача.

Крім того, згідно ст. 222 КУпАП, справи, про адміністративні правопорушення розглядаються органами внутрішніх справ (Національною поліцією). При чому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальне звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

Тобто, відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

Таким чином, вбачається, що належним відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції. Таких вимог позивачем дотримано не було.

Також, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року становить 3 328 грн - стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік».

Позивач у поясненнях послався на звільнення від сплати судового збору за положеннями статті 288 КУпАП у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення та п.3 ч.2 ст. 4 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Суд зазначає стаття 288 КУпАП передбачає звільнення особи, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, від сплати державного мита. Зазначене звільнення не є підставою для звільнення від сплати судового збору, який справляється відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Вимога про сплату судового збору відповідає правовій позиції, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17 відповідно до якої, за оскарження постанов про адміністративне правопорушення в порядку статей 287, 288 КУпАП, тобто звертаючись з позовною заявою до суду, позивачем сплачується судовий збір в порядку та розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір». Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На підставі зазначеного, враховуючи наявність у позовній заяві вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті у розмірі 665,60 грн (3 328 х 0,2 = 665,60).

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 665,60 грн.

В позовній заяві позивач зазначає, що він є військовозобов`язаним та має статус учасника бойових дій, а тому згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» має право на пільги із сплати судового збору.

Разом з тим, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

За змістом частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Вказана позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові від 12 грудня 2023 року по справі № 600/1927/23-а Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» передбачено, що позивач має пільги щодо сплати судового збору, лише у справах пов`язаних з порушення його прав, як учасника бойових дій.

Позов про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення не пов`язана з порушенням прав відповідача, як учасника бойових дій, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вказана в Законі пільга на даний позов не розповсюджується.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

З огляду на вказане, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність ч. 5 ст. 160 КАС України та надати позовну заяву зі складом учасників справи та змістом позовних вимог до суб`єкта владних повноважень (суб`єктів владних повноважень), а також надати докази підтвердження надсилання позову для відповідача по справі та надати до суду документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або докази сплати судового збору в сумі 665,60 грн на рахунок Васильківського міськрайонного суду Київської області

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені, у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Керуючись статями 160, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №1 (м. Вишневе) Бучанського РУП ГУНП в Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків не пізніше п`яті днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко