Справа № 240/11126/25
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

09 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/11126/25

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Фобос" до Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Фобос" (далі - ПП "ФОБОС") із позовом до Служби безпеки України (далі - СБУ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді письмового звернення позивача №272 від 26.03.2025;

- зобов`язати відповідача надати позивачу відповідь про результат розгляду письмового звернення № 272 від 26.03.2025 шляхом прийняття:

- сертифікату №3200-24-1614 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.08.2024, як належний доказ, який засвідчує настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) по договору від 15.12.2023 №19/1-205вт.

- сертифікату №3200-24-1615 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.08.2024, як належний доказ, який засвідчує настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) по договору від 19.12.2023 №19/1-207вт.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 відкрите провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

13.05.2025 представник СБУ подав до суду відзив на позов, в якому просить закрити провадження у даній справі, вказує, що позовні вимоги фактично стосуються приватно-правових відносин між позивачем та відповідачем та повинні розглядатись за правилами господарського судочинства і не підлягають розгляду адміністративним судом.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що предметом даного позову у справі є дослідження підстав, які могли слугувати недотриманню встановленого умовами договорів поставки (закупівлі) продукції за державні кошти укладених між ПП "ФОБОС" та СБУ строку виконання.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі по тексту - КАС України).

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції з огляду на п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є не лише суб`єктний склад правовідносин, а також предмет спору та характер спірних правовідносин.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

При цьому, ст.1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Для цілей цього Кодексу господарською діяльністю є діяльність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд наголошує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як свідчать матеріали справи, між ПП «ФОБОС» та СБУ укладено договори на поставку (закупівлю) продукції за державні кошти від 15.12.2023Мв 19/1-205вт та від 19.12.2023 Мв 19/1-207вт.

Згідно з пунктом 1.1 кожного договору Виконавець зобов`язується у терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність Замовникові з дотриманням вимог чинного законодавства Продукцію, у кількості, номенклатурі та по ціні згідно із Специфікацією та технічними характеристиками згідно з Розгорнутою специфікацією, а Замовник зобов`язується прийняти продукцію та оплатити її вартість у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 4.1 кожного договору строк поставки Виконавцем продукції Замовнику визначений до 01.08.2024 включно.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що Виконавець зобов`язаний організувати в вчасну поставку якісної продукції та її передачу Замовнику.

Пунктом 8.2 кожного договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за договором, якщо воно трапилось внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У зв`язку із неможливістю вчасного виконання договорів ПП "Фобос" повідомило СБУ про настання форс-мажорних обставин із наданням відповідних сертифікатів ТПП № 3200-24-1614, 3200-24-1615 (листами від 29.07.2024 №№978, 979 та від 23.08.2024 за №№ 1130, 1131), однак такі повідомлення за доводами представника підприємства залишилися поза увагою СБУ.

Тобто ключовим у даному спорі є дотримання сторонами умов укладених договорів поставки (закупівлі).

Аналізуючи вищевказані обставини суд дійшов висновку, що позивач оскаржує бездіяльність СБУ щодо нерозгляду письмового звернення № 272 від 26.03.2025 в частині прийняття сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), як належний доказ, який засвідчує настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) по договору від 15.12.2023 №19/1-205вт.

Отже, цей позов спрямований саме на захист прав та інтересів ПП "ФОБОС" у сфері господарських правовідносин, а не публічно-правових відносин, як вважає позивач, що виключає можливість розгляду та вирішення спірних правовідносин у порядку адміністративного судочинства.

Відтак, аналіз вказаної позовної заяви свідчить про те, що позовні вимоги ПП "ФОБОС" обґрунтовані виключно наявністю приватно-правових відносин між ним та СБУ, пов`язані із невиконанням позивачем у цій справі умов договорів про поставку продукції. Всі додані до позову докази стосуються безпосередньої господарської діяльності між сторонами, в тому числі листування між сторонами укладених договорів щодо умов та обставин їх виконання.

З огляду на викладене, сторони є учасниками приватно-правових господарських відносин.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі цей спір має вирішуватись в порядку господарського судочинства. Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що спірні правовідносини пов`язані із захистом прав позивача та у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а тому даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що правовідносини, які виникли між сторонами не є публічно-правовими, суд вважає наявні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись ст.5, п.1 ч.1 ст.238, ст.ст.241, 242 КАС України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника Служби безпеки України про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/11126/25 за позовом Приватного підприємства "Фобос" до Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко

09.03.26