Справа № 280/11074/25
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 березня 2026 року о/об 11 год. 30 хв.Справа № 280/11074/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до: 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ); 2.Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053; ),

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач-1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі відповідач-2, ГУ ПФУ в м.Києві), в якій позивач просить суд: 1) визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 30.04.2000, з 01.07.2000 по 02.07.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 31.03.2004, з 01.08.2004 по 06.09.2009 та до загального стажу за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників додаткового по одному року, призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 18.06.2024; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м.Києві виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію.

У позовній заяві (уточненій) зазначено наступне: «… ОСОБА_1 ( надалі - Позивач ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2024 року звернувся через веб-портал пенсійних послуг до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( надалі - Закон України № 1058-IV ). До заяви про призначення пенсії Позивач надав всі необхідні документи, а саме оригінали: паспорта, РНОКПП, довідки ВПО, витягу про місце реєстрації, трудової книжки та військового квитка. 27.06.2024 року за результатами розгляду вищевказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ( надалі Відповідач 1 ) винесло рішення № 61 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач 1 у своєму рішенні вказує : «Страховий стаж заявника становить 23 роки 10 місяців 06 днів, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах згідно Постанови № 202 (25 років) 04 роки 00 місяців 15 днів…Прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.» Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року у справі № 280/6557/24 було задоволено позовні вимоги, рішення про відмову у призначенні пенсії визнано протиправним та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області повторно розглянути заяву при призначення пенсії з урахуванням висновків суду. Проте, на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області було повторно розглянуто заяву та повторно винесено рішення про відмову у призначенні пенсії № № 61 від 17.07.2025 року. Таким чином, протиправні дії Відповідача 1 позбавляють Позивача права на пенсійне забезпечення. Щодо Позивача здійснюється тривале та грубе порушення його належних конституційно гарантованих прав на пенсійне забезпечення. Відповідач 1 у вищевказаному рішенні про відмову посилається на відсутність уточнюючих довідок про підтвердження спеціального трудового стажу. Інші мотиви щодо неможливості зарахування пільгового періоду роботи в повному обсязі за Списком №1 у рішенні відсутні. Враховуючи вищевикладене, та той факт, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано необхідні документи, Позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Територіальним органом Фонду, який мав опрацювати заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань визначено Відповідача-1. Відповідачем-1, за результатами розгляду заяви позивача, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, яке підписано керівником та долучено до електронної пенсійної справи. … Звертаю увагу суду що, в трудовій книжці позивача не містяться дані про пільговий характер робіт, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках без збереження заробітної плати, відомості про атестацію робочого місця тощо, відтак, зарахування періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не може бути встановлено лише на підставі записів трудової книжки, а й підлягає підтвердженню уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, що передбачено пунктом 20 Порядку № 637. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 по справі 280/6557/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянули заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.06.2024, з урахуванням висновків суду. За результатом розгляду, позивачу відмовлено в призначенні пенсії рішенням від 17.07.2025 №61, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж. Згідно до заяви та наданих документів: Вік позивача 49 років. Страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 06 днів. В тому числі пільговий стаж за Списком №1 складає 06 років 06 місяців 07 днів. В тому числі підземні професії за Постановою №202 (20) складає 04 роки 15 днів. До загального страхового стажу зараховано періоди роботи, та не зараховано до пільгового: 22.02.1993 по 16.12.1993, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 01.01.2000 по 16.03.2000, з 01.08.2004 по 22.08.2005 оскільки позивачем не надано уточнюючі (архівні) довідки. Вимога позивача щодо зарахування до пільгового стажу періоду з 17.03.2000 по 30.04.2000 є безпідставною та такою, що суперечить фактичним обставинам справи. Як вбачається із запису №18 у трудовій книжці позивача, 16.03.2000 його було звільнено із займаної посади за прогули без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України). Наступний запис про працевлаштування №19 датований 2001 роком. Таким чином, у період з 17.03.2000 по 30.04.2000 позивач не перебував у трудових відносинах, а запис про виконання ним будь-яких робіт, зокрема пільгових у трудовій книжці відсутній. За таких умов правові підстави для зарахування вказаного проміжку часу до будь-якого стажу роботи відсутні. Вимоги позивача в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди з 30.08.1999 по 31.12.1999, з 08.08.2001 по 23.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 16.03.2004 задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю предмету спору. Як вбачаться з Форми РС-право зазначені періоди вже зараховані до пільгового стажу Позивача за Списком №1. Право позивача в цій частині не порушені, підстави для звернення до суду з такими вимогами відсутні. Період з 17.03.2004 по 31.03.2004 не зараховано, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форма ОК-5, підприємство звітувало за 16 робочих днів. Також у трудовій книжці позивача запис №25 зазначений період звільнення 25.03.2004. Наступний запис липень 2004. Отже, позивач безпідставно наполягає для на зарахуванні періоду роботи по 31.03.2004, який взагалі відсутній в його трудовій книжці. Також період роботи з 01.07.2000 по 02.07.2000 відсутній в записах трудової книжки позивача. Законодавством передбачено зарахування до стажу лише періодів роботи, протягом яких працівник підлягав загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Вимога про зарахування до стажу днів, коли позивач фактично не перебував у трудових відносинах є протиправною та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Період роботи з 23.08.2005 по 06.09.2009 - задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю предмету спору. Як вбачаться з Форми РС-право зазначені періоди вже зараховані до пільгового стажу Позивача ст. 14 Постанова 202, підземні, сп.1, р.1, п-р 1, п. а-в. Право позивача в цій частині не порушені, підстави для звернення до суду з такими вимогами відсутні. На підставі вищевикладеного, Відповідач-1 наголошує, що при розрахунку пенсійного стажу позивача діяв виключно в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дії Відповідача-1 є правомірними, обґрунтованими та спрямованими на дотримання норм пенсійного законодавства. Щодо зарахування періоду військової служби з 27.12.1993 по 04.04.1994 до пільгового стажу (до загального стажу період зарахований). … Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Отже, приписами Закону №1058 встановлено, що до страхового стажу додатково зараховується по одному року за кожний рік стажу саме роботи, зайнятість на яких дає давала та дає право на пенсію на пільгових умовах. Таким чином, час проходження військової служби не є роботою на підземних роботах чи на роботах з особливо шкідливих і особливо важких умовах за Списком №1, а отже період проходження строкової військової служби може бути зараховано до стажу роботи, для виникнення права в особи на призначення пільгової пенсії, натомість, зарахувати зазначений період в пільговому обчисленні у відповідача відсутні законодавчо визначені підстави. … Перебуваючи на військовій службі, особа виконує обов`язок захисту Вітчизни, що регулюється спеціальним законодавством, а не трудовим законодавством у контексті виконання професійних обов`язків на шкідливому виробництві. Позивач фізично не виконував роботу за пільговою професією. Виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. … Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, це дискреційні повноваження вказаного органу. Уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надавалась оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії. … Враховуючи усе наведене вище вважаємо, що відповідач-1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. …».

Відповідач-1 заперечував проти позовної заяви.

Відповідачем-2 не подано до суду відзив на позовну заяву. Про розгляд справи відповідач-2 повідомлявся належним чином.

Судом вивчено відповідь позивача на відзив відповідача-1 на позовну заяву.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

За ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О. у період з 09.02.2026 по 22.02.2026 перебував у відпустці.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Паспорта громадянина України № НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 у справі №280/6557/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пальчика Володимира Леонідовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.06.2024 №61 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.06.2024, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За результатами розгляду заяви позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідачем прийнято Рішення від 17.07.2025 за №61 про відмову у призначенні пенсії, в якому зазначено наступне: «… Відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 18.06.2024. Вік заявниці 49 років 11 місяців 17 днів. Виконуючи рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 року та ухвалу від 03.07.2025 року про виправлення описки у справі №280/6557/24, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області була повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 18.06.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правових висновків суду. Згідно п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на пільгових умовах пенсія призначається працівникам зайнятим на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, із зниженням пенсійного віку, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають зазначеного вище стажу робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, шо визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання робота, на підставі яких видана зазначена довідка. Після перегляду пенсійної справи з урахуванням рішення суду страховий стаж особи складає 23 роки 10 місяців 6 днів, в тому числі за Списком №1 - 6 років 6 місяців 7 днів, підземні професії за пост. №202 (25) - 4 роки 15 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До уваги, що Запорізьким окружним адміністративним судом, в спірному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. У відзиві на позовну заяву зазначено, шо у спірних періодах, зазначених позивачем з 01.01.2001 по 16.04.2001, з 01.01.2022 по 29.03.2022, а також з 01.04.2002 по 20.08.2022, є розбіжності з записами трудової книжки, оскільки з 01.01.2001 по 16.04.2001, з 01.01.2002 по 10.03.2002 та з 09.06.2002 по 11.08.2002 позивач трудову діяльність не здійснював, що підтверджується довідкою ОК-5. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, оскільки позивачем не надано уточнюючи (архівні) довідки. Суд обгрунтовано взяв до уваги, що посилання на такі твердження спірне рішення не містить. Прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільговою стажу. … На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. …».

Відповідно до записів Трудової книжки НОМЕР_3 у період: з 22.02.1993 по 16.12.1993 позивач працював учнем підземного гірника з повним робочим днем під землею, згодом підземним гірником з повним робочим днем під землею на Шахті «Білоріченська» виробничого об`єднання «Луганськвугілля»; з 27.12.1993 по 04.04.1994 позивач проходив службу в армії; з 06.06.1994 по 21.06.1994 позивач працював підземним гірником з повним робочим днем під землею на Шахті «Білоріченська» виробничого об`єднання «Луганськвугілля»; з 26.06.1995 по 10.05.1999 позивач працював підземним гірником, згодом електрослюсарем з повним робочим днем під землею на Шахті «Білоріченська» виробничого об`єднання «Луганськвугілля»; з 30.08.1999 по 16.03.2000 позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем під землею на Шахті «Білоріченська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 08.08.2001 по 24.11.2001 позивач працював підземним гірником з повним робочим днем під землею на Шахті «Лутугінська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 11.03.2002 по 08.06.2002 позивач працював підземним гірником з повним робочим днем під землею на Шахті «Комсомольська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Антрацит»; з 12.08.2002 по 25.03.2004 позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем під землею на Шахті «Білоріченська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 28.07.2004 по 22.08.2005 позивач працював учнем покрівельника, згодом покрівельником на Шахті «Білоріченська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 23.08.2005 по 06.09.2009 позивач працював підземним гірником, згодом електрослюсарем з повним робочим днем під землею на Шахті «Білоріченська» Державної холдингової компанії «Луганськвугілля».

Судом досліджено всі документи наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

У ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. … 3. … Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. …».

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції; стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування; стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

За п.2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої 29.07.1993 Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (надалі «Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників»), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (п.2.6 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників»).

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів (п.2.13 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників»).

Відповідно до п.4.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. (…).

У п.2 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 №412, не застосовується.

За п.2.3 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 за №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 за №252, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 за №412), всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). (…).

Як зазначено у п.1 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого 12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. (…).

У ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено: «1. … Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. …».

У ст.64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: 1) отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; …».

У п.6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого 22.12.2014 постановою Правління Пенсійного фонду України №28-2 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 за №28-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485 (надалі «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі»), зазначено, що Головне управління Фонду має право: (…) 2) отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань; (…) 5) користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; 6) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; (…).

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії фізичній особі за спірний період не є підставою для позбавлення її права на зарахування даних періодів до страхового стажу для обчислення пенсії.

Подібне застосування норм права здійснено судами в аналогічних адміністративних справах, наприклад: у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі №280/3480/19; у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.09.2019 у справі №242/5448/16-а (провадження № К/9901/39004/18); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі №688/947/17 (провадження К/9901/35103/18).

Також, суд вважає, що неналежне оформлення трудової книжки та інших документів роботодавцем, навчальним закладом та іншими уповноваженими на те особами не може бути підставою для позбавлення працівника його права на пенсію та для не врахування стажу роботи/страхового стажу працівника для обчислення пенсії.

На думку суду, відповідач-1 не зараховуючи до пільгового стажу роботи/страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 01.01.2000 по 16.03.2000, з 24.11.2001 по 24.11.2001, з 17.03.2004 по 25.03.2004 та до стажу роботи/страхового стажу позивача на підземних роботах періодів з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 16.03.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 25.03.2004 не обґрунтовано не вжив заходів передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пп.2, 5, 6 п.6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» з метою перевірки інформації наведеної у наданих позивачем документах.

Суд вважає, що у відповідача-1 були у наявності всі необхідні документи для зарахування до пільгового стажу роботи/страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 01.01.2000 по 16.03.2000, з 24.11.2001 по 24.11.2001, з 17.03.2004 по 25.03.2004 та до стажу роботи/страхового стажу позивача на підземних роботах періодів з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 16.03.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 25.03.2004.

Враховуючи записи Трудової книжки НОМЕР_3 , Форми РС-право, Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), суд вважає, що до пільгового стажу роботи/страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають бути зараховані періоди: з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 01.01.2000 по 16.03.2000, з 24.11.2001 по 24.11.2001, з 17.03.2004 по 25.03.2004 (у сумі складають 05 років 03 місяці 01 день).

Відповідачем-1 зараховано позивачу до пільгового стажу роботи/страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 06 років 06 місяців 07 днів.

Звідси, пільговий стаж роботи/страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 11 років 09 місяців 08 днів (11 років 09 місяців 08 днів = 06 років 06 місяців 07 днів + 05 років 03 місяці 01 день).

Також, враховуючи записи Трудової книжки НОМЕР_3 , Форми РС-право, Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), суд вважає, що до стажу роботи/страхового стажу позивача на підземних роботах мають бути зараховані періоди: з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 16.03.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 25.03.2004 (у сумі складають 07 років 05 місяців 13 днів).

Судом враховано, що відповідачем-1 до стажу роботи/страхового стажу позивача на підземних роботах зараховано період з 23.08.2005 по 06.09.2009 до страхового стажу додатково зараховано 04 роки.

Таким чином, на думку суду, до стажу роботи/страхового стажу позивача додатково має бути зараховано 07 років.

Відповідачем-1 зараховано позивачу до загального стажу роботи/страхового стажу позивача 23 роки 10 місяців 06 днів.

Звідси, загальний стаж роботи/страховий стаж позивача складає 30 років 10 місяців 06 днів (30 років 10 місяців 06 днів = 23 роки 10 місяців 06 днів + 07 років).

З огляду на викладене, позивач має право на призначення йому пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.07.2024.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення від 17.07.2025 за №61 про відмову у призначенні пенсії відповідачем-1 прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже вона є не правомірною та підлягає скасуванню.

Питання виплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є передчасними, оскільки спочатку підлягає вирішенню питання права позивача на таку пенсію.

У межах даної справи суд розглядає фактично правовідносини що виникли між позивачем та саме відповідачем-1.

З матеріалів справи не вбачається порушення права та інтересів позивача з боку відповідача-2.

З метою захисту прав та інтересів позивача, з огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за можливе: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області області від 17.07.2025 за №61 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення з 02.07.2024 ОСОБА_1 пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням: до пільгового стажу роботи/страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів: з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 01.01.2000 по 16.03.2000, з 24.11.2001 по 24.11.2001, з 17.03.2004 по 25.03.2004; до стажу роботи/страхового стажу на підземних роботах періодів: з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 16.03.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 25.03.2004.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача-1 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки права та інтереси позивача були порушені ГУ ПФУ в Запорізькій області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до: 1.Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ); 2.Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053; ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області області від 17.07.2025 за №61 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення з 02.07.2024 ОСОБА_1 пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням: до пільгового стажу роботи/страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів: з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 27.12.1993 по 04.04.1994, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 01.01.2000 по 16.03.2000, з 24.11.2001 по 24.11.2001, з 17.03.2004 по 25.03.2004; до стажу роботи/страхового стажу на підземних роботах періодів: з 22.02.1993 по 16.12.1993, з 06.06.1994 по 21.06.1994, з 26.06.1995 по 10.05.1999, з 30.08.1999 по 16.03.2000, з 08.08.2001 по 24.11.2001, з 11.03.2002 по 08.06.2002, з 12.08.2002 по 25.03.2004.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 10.03.2026.

Суддя О.О. Прасов