Справа № 420/26595/25
Суддя: Казанчук Г.П.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/26595/25
перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

повний текст судового рішення

складено 18.12.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-головуюча Казанчук Г.П.

суддів Градовського Ю.М., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

ТОВ «БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ Україна» звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма "С") № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025, складене Головним управлінням ДПС у Одеській області, про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" пені у сумі 931 016,44 грн на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21.06.2018 № 2473-VIII.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА" з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічними контрактами № 05/2024 від 08.05.2024 та № 05/2024-20-2 від 20.05.2024 за період з 08.05.2024 по дату закінчення перевірки. Перевіркою встановлено порушення пунктів 1, 3 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", з урахуванням п. 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (зі змінами), в частині несвоєчасного повернення коштів за контрактом № 05/2024-20-2 від 20.05.2024, укладеним з нерезидентом "WIN BOSS" S.R.L. (Румунія) у сумі 85 500,00 євро за період з 07.12.2024 по 06.03.2025 (кількість прострочених днів - 90). На підставі висновків акту Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняте податкове повідомлення-рішення (форма "С") № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 про нарахування ТОВ "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" пені у сумі 931 016,44 грн на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції". Водночас, ТОВ "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" здійснено перерахування коштів з поточного валютного рахунку НОМЕР_1 (978), відкритого в АТ "ОТП БАНК" (МФО 300528) на рахунок компанії нерезидента "WIN BOSS" S.R.L. (Румунія) у загальній сумі 85 500,00 євро (еквівалент 3 749 303,43 грн), у тому числі: 07.06.2024 6 800,00 євро (еквівалент 4 319 290,08 грн), сума незавершених розрахунків за операцією не перевищує незначної суми; 10.06.2024 78 700,00 євро (еквівалент 3 452 639,83 грн), граничний термін надходження товару 06.12.2024. 02.01.2025 між сторонами підписана угода про розірвання договору купівлі-продажу № 05/2024-20-2 від 20.05.2024, згідно якої Продавець зобов`язується повернути заборгованість перед Покупцем в сумі 85 500,00 євро. Таким чином, з моменту (дати) укладення угоди про розірвання договору купівлі-продажу № 05/2024-20-2 від 20.05.2024 у його сторін зник обов`язок здійснити поставку товару (імпорт), натомість у іноземного контрагента компанії "WIN BOSS" S.R.L. (Румунія) виник обов`язок повернути резиденту ТОВ "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" оплату (попередню оплату) за товар. Разом з тим, з вищевикладених норм законодавства про засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду не вбачається, що Національним банком України запроваджені обмеження щодо строків повернення нерезидентом оплати (попередньої оплати) резиденту у зв`язку із припиненням їх взаємовідносин по зовнішньоекономічному договору (контракту). Оскільки з моменту (дати) розірвання договору купівлі-продажу № 05/2024-20-2 від 20.05.2024 у іноземного контрагента "WIN BOSS" S.R.L. (Румунія) зник обов`язок поставити товар, то прострочення поставки мало місце лише у кількості 27 днів, тобто з 06.12.2024 (дати спливу 180 календарних днів граничного терміну надходження товару з дня здійснення оплати) до 02.01.2025 (дати укладення угоди про розірвання договору купівлі-продажу). З огляду на вищевказане, пеня мала бути розрахована Головним управлінням ДПС в Одеській області у сумі 279 304,93 грн (3 448 209,02 грн х 0,3% х 27 днів), де 3 448 209,02 грн еквівалент 78 700,00 євро за курсом 43,8146 грн за 1 євро на момент виникнення заборгованості. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення (форма "С") № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним розрахунком штрафної санкції. Також згідно із позицією Верховного Суду спірне оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним розрахунком штрафної санкції. При цьому, новий розрахунок грошового зобов`язання платника податків не може бути підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині (тобто частині неправильного розрахунку), оскільки новий розрахунок не був зазначений при складанні акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. З урахуванням того, що згідно із пунктом 3 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015, у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами "Р" (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), "Д" та "С"), а до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (форма "С") № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 Головним управлінням ДПС в Одеській області доданий невірний розрахунок пені і новий розрахунок грошового зобов`язання платника податків не може бути підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині (тобто частині неправильного розрахунку), оскільки новий розрахунок не був зазначений при складанні акту і не був доданий до оскаржуваного повідомлення-рішення, а суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується та вирішувати питання, які належать до його компетенції, усувати необґрунтованість оскаржуваного рішення в ході судового розгляду, здійснювати розрахунок розміру штрафної санкції замість контролюючого органу, то спірне оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним розрахунком штрафної санкції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення (форма "С") № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025, складене Головним управлінням ДПС у Одеській області, про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" пені у сумі 931 016,44 грн на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21.06.2018 № 2473-VIII.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА судовий збір в розмірі 13 965,25 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган був зобов`язаний визначати розмір пені відповідно до фактичного періоду прострочення. Розрахунок мав здійснюватися виходячи з вартості зобов`язань, визначених у національній валюті за курсом на момент виникнення заборгованості з дати спливу 180-денного граничного строку поставки товару до дати розірвання договору.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що включення контролюючим органом до періоду прострочення часу після розірвання договору відповідає вимогам ст.13 Закону України 2473, правовій природі імпортних валютних операцій.

Рух справи в апеляційній інстанції:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ТОВ «БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 08.05.2024 № 05/2024-20-2 (далі - Договір) з нерезидентом Simple Sofuvare Technology S.R.L. (Румунія, Продавець, юридична адреса: Bucharest.1st District. Geroge Enecsu Street, No.36-42, Commercial space No.2.office 15, 1st floor/ UNICREDIT BANK SWIFT: BACXROBUXXX IBAN: R071BACX610002).

Предмет договору: Продавець, продає Покупцю, а Покупець погоджується придбати Товари, згідно додатків до цього договору. Найменування, кількість, асортимент, вартість платежу, що підлягає поставці товару, узгоджується сторонами через підписання Специфікацій до цього Контракту, які є невід`ємною частиною. Ціни за одиницю товару узгоджується сторонами, визначається в євро. Валюта контракту та валюта платежу Євро. Умови поставки використовуються згідно Інкотермс-2010, CPT Одеса. Договір діє з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

У Додатку №1 до договору від 08.05.2024 року №05/2024-20-2 визначений детальний перелік товарів та строк поставки до 30.06.2024 року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ТОВ ««БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА» здійснило авансові платежі на користь нерезидента «WIN BOSS» S.R.L. (Румунія) за договором купівлі-продажу від 20.05.2024 №05/2024-20-2) у загальній сумі 85500,00 євро (еквівалент 3 749 303,43 грн.) двома платежами: 07.06.2024 6 800,00 євро (еквівалент 4 319 290,08 грн) та 10.06.2024 78 700,00 євро (еквівалент 3 452 639,83 грн), що підтверджується платіжними квитанціями, які містять в матеріалах електронної справи.

За вказаним договором товар від нерезидента «WIN BOSS» S.R.L.(Румунія) не надходив.

Угодою від 02.01.2025 розірвано договір купівлі-продажу від 20.05.2024 №05/2024-20-2, згідно якої Продавець зобов`язується повернути заборгованість перед Покупцем в сумі 85 500,00 євро.

Валютні кошти від нерезидента «WIN BOSS» S.R.L. (Румунія) по договору - купівлі продажу від 20.05.2024 №05/2024-20-2 надійшли на валютний рахунок ТОВ «БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА» № НОМЕР_1 , відкритий АТ ОТП БАНК (МФО 300528) 06.03.2025 в сумі 85 500,00 євро (еквівалент 3 783 315,15 грн).

На підставі направлення від 08.05.2025 № 9291/15-32-07-07-16 та відповідно до п.п. 191.1.4 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 гл. 7 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI та податкової інформації НБУ, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, надісланої ДПС листами від 25.12.2024 № 35876/7/99-00-07-04-02-07, від 22.01.2025 №1728/7/99-00-07-04-02-07, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 06.05.2025 № 4846-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічними контрактами 08.05.2024 № 05/2024, від 20.05.2024 № 05/2024-20-2. за період з 08.05.2024 по дату закінчення документальної позапланової виїзної перевірки, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової виїзної перевірки.

За результатом перевірки дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за період з 08.05.2024 по 20.05.2025 за зовнішньоекономічними контрактами від 08.05.2024 № 05/2024 (дата операції - 23.05.2024), від 20.05.2024 № 05/2024-20-2 (дата операції - 10.06.2024), встановлено порушення ТОВ БГТ ТЕХНОЛОДЖІЗ Україна пунктів 1, 3 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII Про валюту і валютні операції, з урахуванням п. 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану (зі змінами), в частині несвоєчасного повернення коштів за контрактом від 20.05.2024 № 05/2024-20-, укладеним з нерезидентом WIN BOSS S.RL. (Румунія) у сумі 85 500,00 євро.

На підставі акту перевірки № 26033/15-32-07-07-18 від 27.05.2025 ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 про нарахування ТОВ "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" пені у сумі 931016,44 грн на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" (надалі спірне рішення).

Отже правомірність та законність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з моменту (дати) укладення угоди про розірвання договору купівлі-продажу № 05/2024-20-2 від 20.05.2024 у його сторін зник обов`язок здійснити поставку товару (імпорт), натомість у іноземного контрагента компанії "WIN BOSS" S.R.L. виник обов`язок повернути резиденту ТОВ "БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА" оплату (попередню оплату) за товар.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені судом першої інстанції мотиви для задоволення позовних вимог є помилковими, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі також - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Такі перевірки мають свої особливості щодо сфери правового регулювання, підстав для їх призначення, проведення, оформлення результатів та прийнятих за її наслідками рішень.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Абзац 6 підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України визначає, що документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо контролюючим органом отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 78.8. статті 78 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, згідно пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Пункт 86.6 статті 86 ПК України визначає, що відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» імпорт (імпорт товарів) визначається як купівля українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів як з увезенням, так і без увезення цих товарів на територію України.

Отже, чинне законодавство прямо передбачає можливість здійснення імпортних операцій, що зумовлює існування процедури завершення таких операцій у сфері валютного нагляду шляхом завезення таких товарів на митну територію України.

Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (надалі Закон №2473-VIII), який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Згідно визначення, наведеного у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону №2473- VIII валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак:

а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта

б) торгівля валютними цінностями;

в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.

Сторонами не заперечується факт укладення позивачем договору купівлі-продажу та переказ ним валютних коштів на рахунок нерезиденту WIN BOSS S.RL. (Румунія).

Статтею 7 Закону №2473-VIII визначено, що транскордонний переказ валютних цінностей здійснюється виключно через уповноважені установи. Порядок проведення переказу валютних цінностей визначається Національним банком України.

Згідно з частиною 9 статті 11 Закону №2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.

Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За змістом частини 10 статті 11 Закону №2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 12 Закону №2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

У частині 2 статті 13 Закону №2473-VIII визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Правління Національного банку України постановою №5 від 02.01.2019 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення №5), яке, відповідно до пункту 1 розділу І, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 14-2 постанови НБУ від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (далі - Постанова №18), з наступними змінами, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Згідно з пунктом 7 розділу Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) за операціями з імпорту товарів.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0.3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Щодо поширення приписів пункту 69.9 статті 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в частині зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, на граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, колегія суддів зазначає таке.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків i зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків i зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків i зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац 1 пункту 1.1 статті 1 ПК України).

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом №2473-VIII.

Згідно з частиною 2 статті 3 цього Закону питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.

Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватись виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі, якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону (стаття 3).

Відповідних змін до Закону України "Про валюту і валютні операції" в частині зупинення перебігу строків не вносилось. Не зупинялись відповідні строки і нормативними документами Національного банку України, який відповідно до частини першої статті 13 Закону №2473-VIII встановлює граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Навпаки, пунктом 14-2 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 (із змінами та доповненнями), встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року (тобто зменшено строки розрахунків, так як до 05.04.2022 діяв 365-денний термін).

Таким чином, положення п.69.9 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, яким зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджується на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до п.14-2 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійсненних з 05 квітня 2022 року.

Таким чином, Закону №2473-VIII, з урахуванням Постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 установлено, що розрахунки за експортно-імпортними операціями мають завершитися в 180-денний термін.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Дата здійснення авансового платежу по контракту №05/2024-20-2 від 20.05.2024 є 10.06.2024, граничний 180-денний строк розрахунків - 06.12.2024, отже з 07.12.2024 року розпочався відлік кількості днів порушення валютного законодавства, за яке передбачено нарахування пені.

Повернення коштів нерезидентом здійснено 06.03.2025, вказане не заперечується сторонами.

Згідно частинами 6-7 Закону №2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Отже, законодавством передбачені випадки, коли, у разі порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, пеня не нараховується. Цей перелік є вичерпний і додатковому розширенню не підлягає.

Позивачем у позові не вказано про наявність підстав, які б звільняли його від нарахування пені.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до невірного рішення.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що з моменту (дати) розірвання договору купівлі-продажу № 05/2024-20-2 від 20.05.2024 у іноземного контрагента "WIN BOSS" S.R.L. (Румунія) зник обов`язок поставити товар, то прострочення поставки мало місце лише у кількості 27 днів, тобто з 06.12.2024 (дати спливу 180 календарних днів граничного терміну надходження товару з дня здійснення оплати) до 02.01.2025 (дати укладення угоди про розірвання договору купівлі-продажу), оскільки у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Колегія суддів критичної оцінює висновок суду першої інстанції про неможливість перебирання функцій щодо належного розрахунку штрафної санкції, з огляду на те, що предметом даного спору є податкове повідомлення-рішення, яким нарахована пеня, а відтак, суд зобов`язаний здійснити перевірку відповідності нарахованого розміру пені. Так, безумовним є той факт, що нарахування пенсі є дискрецією податкового органу, натомість обов`язок суду надати правову оцінку повноті та відповідності такого нарахування.

Здійснюючи перевірку нарахованого розміру пені за спірним рішенням, колегія суддів зазначає таке.

Податковий орган в акті перевірки встановив, що порушення становило 90 днів (з 07.12.2024 по 06.03.2025), проте із таким обрахунком колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Як вже було зазначено вище, валютні кошти від нерезидента «WIN BOSS» S.R.L. (Румунія) по договору - купівлі продажу від 20.05.2024 №05/2024-20-2 повернуті на валютний рахунок ТОВ «БГГ ТЕХНОЛОДЖIЗ УКРАIНА» № НОМЕР_1 , відкритий АТ ОТП БАНК (МФО 300528) 06.03.2025 в сумі 85 500,00 євро (еквівалент 3 783 315,15 грн.), що відповідає курсу 1 євро = 44,2493 грн.

Оскільки 06 березня 2025 року грошові кошти були зараховані на валютний рахунок позивача, а відтак, у цей день не відбувалось порушення резидентами строку розрахунків, а тому нарахування пені за цей день є помилковим.

Згідно додатку 3 до акту перевірки «розрахунок пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях станом на 20.05.2025 року» визначений період порушення граничних строків розрахунків з 07.12.2024 по 06.03.2024, що відповідно складає 90 днів є помилковим.

Так, прийменник «по» із зазначенням календарної дати, в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати, що зазвичай означає, що вказана дата є останнім днем дії строку, включно до завершення цієї календарної дати. Це означає, що дія триває до 23:59:59 зазначеного дня, і цей день включається в розрахунок. Водночас, як встановлено апеляційним судом, 06 березня 2025 року грошові кошти вже були повернуті, а відтак, дійсний період порушення граничних строків розрахунків становить з 07.12.2024 по 05.03.2025, що відповідно складає 89 днів.

Згідно інформації з офіційного сайту Національного Банку України (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=06.03.2025&period=daily) курс валюти євро, станом на 05.03.2025 року становив 43,8775, тобто більшим, ніж зазначено у розрахунку податкового органу (43,8146), що не порушує право позивача.

Сума нарахованої пені за спірним податковим повідомленням-рішенням форми "С" №33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 становить 931016,44 грн, яка розрахована за формулою:

90 (кількість днів) х 3448209,02 (сума простроченої заборгованості) х 0,3%.

Проте, з огляду на висновок колегії суддів, що кількість календарних днів становить 89, сума пені становить 920671,81 грн (89 х 3448209,02 х 0,3).

Відтак нарахування пені в розмірі 10344,63 грн (931016,44 920671,81) за 1 календарний день станом на 06.03.2025 є протиправним, а тому податкове повідомленні-рішенні форми "С" №33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 у частині визначення пені в розмірі 10344,63 підлягає скасуванню як протиправне, в іншій частині нарахований розмір пені відповідає змісту порушення законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з вимогами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У частині 2 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховані приписи п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 13965,25 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 04.08.2025 року.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: юридичною особою розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи висновок колегії суддів про часткове задоволення позову, на користь позивача слід присудити сплачений судовий збір, відповідно до частки задоволених вимог, у розмірі 155,17 гривень (10344,63 х 13965,25 / 931016,44).

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №420/26595/25 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА» (65014, Одеська обл., м. Одеса, "Ланжерон" пляж, будівля "г", цокольний поверх, буд. 25, офіс 21; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма "С") Головного управлінням ДПС у Одеській області № 33354/15-32-07-07-23 від 30.06.2025 у частині нарахування пені у розмірі 10344,63 гривні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БГГ ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА» судовий збір в розмірі 155,17 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Судді Ю.М. Градовський

О.В. Єщенко