Справа № 755/13456/25
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

та залишення позову без руху

09 березня 2026 року м. Київ № 755/13456/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 про захист прав та закриття адміністративної справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій заявник просить суд: «Встановити факт відкриття адміністративної справи № F320489 від 13.07.2025. Визнати, що станом на дату подання заяви жодної постанови у цій справі не винесено. Закриття провадження у справі № F320489 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.»

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2025 матеріали адміністративної справи передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Вказана справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 відмовлено у прийнятті до провадження адміністративної справи, повернуто на доопрацювання до Дніпровського районного суду м. Києва.

26.02.2026 від Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана справа після доопрацювання та відповідно до протоколу передачі раніше визначеному складу суду передана для розгляду судді Шевченко А.В.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною п`ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає постановити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги позивача. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Обов`язок з визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, тому для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд зауважує, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, в розумінні частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення (дію чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, які порушили її права, в чому конкретно полягає порушення її прав, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права, оскільки це визначатиме предмет доказування у справі.

Суб`єктний склад учасників справи, також має бути чітко визначений позивачем, з метою визначення того суб`єкта, до якого адресовані позовні вимоги.

Натомість, із поданої позовної заяви не вбачається публічно- правового спору, позаяк позивачем взагалі не визначився із відповідачем по справі, не сформульовані належним чином позовні вимоги до суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що майбутнє рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях оскільки воно повинно бути законним і обґрунтованим, воно має базуватися на достовірних доказах, а не на припущеннях чи здогадках про факти справи.

Окрім цього, суддя звертає увагу, що частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Натомість, позовні вимоги, сформульовані у прохальній частині позову «Встановити факт відкриття адміністративної справи № F320489 від 13.07.2025. Визнати, що станом на дату подання заяви жодної постанови у цій справі не винесено. Закриття провадження у справі № F320489 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» не відповідають жодному способу захисту порушених прав, визначеному статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства.

Отже, позивачу слід подати уточнену позовну заяву, у якій визначитися із належним відповідачем у справі, сформулювати позовні вимоги до нього (із урахуванням способів захисту, визначених частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України); вказати виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, що дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Також частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним адміністративним позовом або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, позивачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривні.

Оскільки позовна заява не містить предмету належним чином сформульованої прохальної частини, суду не вбачається за можливе вирахувати суму судового збору, що підлягає до сплати в рамках даного адміністративного позову.

Відтак, позивачу слід сформулювати позовні вимоги та сплатити судовий збір у сумі, що відповідає нормам частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням кількості заявлених позовних вимог.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, із визначенням належного відповідача у справі, та оформлюваними позовними вимогами до нього, що відповідають частині першій статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України; із зазначенням факту викладу обставин та доказів, що підтверджують такі обставини (у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи);

- оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору за звернення з даним позовом до суду в розмірі , що відповідає нормам частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням кількості заявлених позовних вимог.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за інтернет-адресою https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

адміністративну справу № 755/13456/25 прийняти до свого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.