Справа № 163/2710/25
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2710/25
Провадження № 2-а/163/7/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді Гайдук А.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання протиправною, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЛМ № 000034 від 04 грудня 2025 року та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

Позовна заява надійшла на адресу суду 15 грудня 2025 року. У позові представник позивача Савича Е.О., адвокат Климович Т.Д., просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серії ЛМ № 000034 від 04 грудня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заявлені вимоги обґрунтувано тим, що 04 грудня 2025 року провідним інженером охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» на підставі протоколу від 22 жовтня 2025р. серії ЛМ № 000034 була винесена постанова серії ЛМ № 000034 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . В постанові зазначено, що ОСОБА_1 22 жовтня 2025 року здійснив незаконну порубку двох сухостійних дерев породи сосна діаметром пнів 24 см і 34 см. в результаті чого заподіяв шкоду лісовому господарству в розмірі 7563,46 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП. До позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП. Позивач вважає дану постанову такою, яка не відповідає дійсності, оскільки 22 жовтня 2025 року він дійсно перебував в лісосмузі з метою збирання сухих дерев. Однак дерев не спилював. В цей час до нього підійшли невідомі особи, ймовірно працівники лісового господарства. Між ними відбулася розмова, під час якої позивач пояснив, що він збирав сухі дерева. Протоколу про адміністративне правопорушення працівники лісового господарства на місці події не складали. Протокол був складений 21 листопада 2025 року Вважає винесену постанову незаконною та необгрунтованою, такою що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Протокол, складений із пропуском строків, встановлених ч.2 ст.254 КУпАП, тому він не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Всупереч приписів ст. ст. 256, 283 КУпАП, відповідачем у протоколі та постанові не конкретизовано частину статті 65 КУпАП, за якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності. Вказане впливає на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Крім того, під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення позивачем незаконної рубки дерев, зокрема не вилучено спиляних дерев та знаряддя для спилювання.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 16 грудня 2025 року, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25 грудня 2025 року через систему «Електронний Суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому він просив постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст.ст.160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки документ має процесуальну назву «Апеляційна скарга. У випадку незадоволення цієї вимоги просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Обставини, зафіксовані в процесуальних документах, комплексно обґрунтовано складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, яке було вичинене Позивачем. Постанова винесена уповноваженим суб`єктом, відповідно до закону. Щодо порушення 24-годинного строку з моменту вчинення порушення для складання протоколу зауважив, що за фактом протиправних дій Позивача, відносно останнього органом національної поліції 22.10.2025 було відкрите кримінальне провадження №0000457 за ознаками ч.2 ст.345 КК України, а відтак Відповідач на час проведення досудового розслідування об`єктивно був переконаний, що дії Позивача щодо незаконної порубки деревини кваліфіковані як кримінально каранні. Крім того, на момент виявлення протиправних дій Позивача була відсутня інформація щодо розмірів спричинених незаконною порубкою збитків, а відтак існувала ймовірність кваліфікації (охоплення) діяння Відповідача відповідними статтями Кримінального кодексу. Також посилався на ч. 11 ст.38 КУпАП, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Щодо обґрунтованості та законності вжитих заходів, спрямованих на складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в період з 10.11.2025, зазначив, що з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, Відповідачем вживались заходи щодо виклику позивача телефоном, однак останній в телефонному режимі 21.11.2025 категорично повідомив, що не має наміру з`являтись, що підтверджується рапортом посадової особи. Глава 20 КУпАП не передбачає жодних заходів забезпечення провадження, якими могла б скористатись посадова особа Відповідача при необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, Протокол ЛМ №000034 про адміністративне правопорушення (копія є додатком №14 до даного Відзиву) був складений без присутності Позивача 21.11.2025. Копія протоколу ЛМ №000034, а також повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення (копія є додатком №15 до даного Відзиву) про виклик на 10 год 04.12.2025 були надіслані Позивачу 24.11.2025 поштою з описом вкладення (копія є додатком №16 до даного Відзиву). Представник вказав, сухостійні дерева є частиною лісових ресурсів і належать власнику лісу (державі, громаді або приватному власнику), а їх заготівля без дозволу законом прирівнюється до незаконного використання лісу, тому посилання позивача на те, що він не спилював дерев, а лише збирав сухі, не впливає на кваліфікацію діяння. Пояснив, що вказана в Протоколі та Постанові кваліфікація не є максимально точною, однак не є помилковою. Змістом протоколу ЛМ №000034 від 21.11.2025 та постанови №ЛМ 000034 від 04.12.2025 чітко кваліфіковано суть протиправного діяння Позивача, яке відповідно до матеріалів адміністративної справи не може і не могло бути кваліфіковане інакше ніж за ч.1 ст. 65 КУпАП, відтак просить Суд вважати допущену неточність незначною та такою, що не впливає на зміст прийнятого посадовою особою Відповідача рішення.

05 січня 2026 року представник позивача через систему «Електронний Суд» подала заяву про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні в поряду ч.5 ст. 262 КАС України від учасників справи не надходило, з огляду на що суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

21 листопада 2025 року провідним інженером охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» Сулевою О.Є. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛМ № 000034 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП.

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, о 13:00 год 22 жовтня 2025 року у кварталі 2 виділу 23 Замлинівського лісництва Любомльського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» ОСОБА_1 здійснив незаконну порубку двох сухостійних дерев породи сосна, діаметром пнів 24 см та 34 см.

04 грудня 2025 року провідним інженером охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» Сулевою О.Є., на підставі матеріалів справи за вказаним вище протоколом про адміністративне правопорушення, винесено постанову серії ЛМ № 000034, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 65 КУпАП, за те, що він здійснив незаконну рубку двох сухостійних дерев породи сосна, діаметром пнів 24 см та 34 см у кварталі 2 виділу 23 Замлинівського лісництва Любомльського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України». У результаті цього порушення заподіяв шкоду лісовому господарству на суму 7 563,46 грн. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 , не погодившись з винесеною щодо нього постановою, 25 грудня 2026 року подав через "Електронний Суд" документ з назвою "Заява "Апеляційна скарга на постанову філії "Поліський лісовий офіс" ДП "Ліси України" ЛМ №000034 від 04.12.2025 року", зі змісту якої достовірно встановлено, що поданий документ є позовною заявою, поданою в порядку адміністративного судочинства, а відтак клопотання представника відповідача про залишення "Апеляційної скарги" без руху не є обґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч вищезазначеному положенню протокол ЛМ № 000034 відносно ОСОБА_1 був складений 21 листопада 2025 року, тоді як подія, описана в протоколі, мала місце 22 жовтня 2025 року.

Будь-яких відомостей про те, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення 22 жовтня 2025 року не була встановлена на місці події в протоколі не зазначено, натомість з доданих відповідачем до відзиву доказів, зокрема із заяви про вчинення правопорушення, витягу з ЄРДР від 22.10.2025 у кримінальному провадженні №0000457, рапорта старшого інспектора чергового чергової частини ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 22.10.2025, вбачається, що працівниками лісового господарства виявлено незаконну порубку лісу, яка вчинена жителем села Бережці ОСОБА_2 , тобто особу було ідентифіковано на місці події.

Пояснення представника відповідача з цього приводу про те, що за фактом протиправних дій Позивача, відносно останнього органом національної поліції 22.10.2025 було відкрите кримінальне провадження №0000457 за ознаками ч.2 ст.345 КК України, а відтак Відповідач на час проведення досудового розслідування об`єктивно був переконаний, що дії Позивача щодо незаконної порубки деревини кваліфіковані як кримінально каранні, а також на момент виявлення протиправних дій Позивача була відсутня інформація щодо розмірів спричинених незаконною порубкою збитків, а відтак існувала ймовірність кваліфікації (охоплення) діяння Відповідача відповідними статтями Кримінального кодексу, спростовуються матеріалами справи. Так, згідно витягу з ЄРДР від 22.10.2025, вказане кримінальне провадження №0000457 відкрите виключно по факту заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а розмір збитків встановлено станом на 23.10.2025, що підтверджується заявою про вчинення правопорушення від 23.10.2025, актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 22.10.2025, відомостями та довідкою-розрахунком.

Отже судом встановлено, що протокол складений із пропуском строків, встановлених ч.2 ст.254 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Отже як у протоколі, так і в постанові повинен бути чітко зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (стаття та частина статті за наявності).

У даному випадку відносно ОСОБА_1 складено протокол та постанову за статтею 65 КУпАП.

Водночас стаття 65 КУпАП містить дві частини, які передбачають відповідальність за різні за своїм складом адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 65 КУпАП настає, зокрема, за:

1) незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників;

2) перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників;

3) знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях;

4) знищення або пошкодження молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення.

Відповідальність за ч. 2 ст. 65 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті,

Усупереч приписів ст. ст. 256, 283 КУпАП, відповідачем у протоколі та постанові не конкретизовано частину статті 65 КУпАП, за якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності.

Долученими відповідачем матеріалами кримінального провадження №0000457 за ознаками ч.2 ст.345 КК України по факту умисного заподіяння ОСОБА_1 працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків не доводиться факт рубки позивачем дерев, зокрема у письмових показах свідки вказали, що бачили лише факт погрузки деревини до багажнього відділення автомобіля, однак ОСОБА_1 визнається факт його перебування 22 жовтня 2025 року у лісовому масиві та збирання сухих дерев.

Відповідачем не долучено фото, відео чи інші докази, які б підтверджували ту обставину, що позивач зрубав два дерева породи сосна, хоча у відзиві на позовну заяву вказано, що свідком ОСОБА_3 здійснювалася фіксація вказаної події.

У позивача не вилучено ні деревину, ні знаряддя рубки, той факт, що було виявлено погрузку ОСОБА_1 деревини породи сосна у рівній мірі може свідчити як про збирання позивачем сухої деревини, так і про те, що він збирав деревину зі зрубаного ним дерева.

Але до відповідальності він притягнутий саме за те, що здійснив незаконну порубку двох сухостійних дерев породи сосна діаметром пнів 24 см і 34 см. в результаті чого заподіяв шкоду лісовому господарству в розмірі 7563,46 грн.

Заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення позивач зазначає, що він лише збирав сухі дерева, що не несе за собою відповідальності, передбаченої ст. 65 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 65 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку незаконної порубки і пошкодження дерев і чагарників.

Визначення поняття «незаконна порубка» міститься у коментованій статті 246 КК України, згідно якої незаконною є порубка лісу лісозаготівельними організаціями, підприємствами і установами на ділянках, що не призначені для цього, порубка лісу фізичними особами без відповідного дозволу (тобто лісорубного квитка або ордера), або хоча і тими, що мають квиток (ордер), але не на тій ділянці, не в тій кількості, або порубка дерев і кущів не тих порід, на які було надано дозвіл.

Крім того, як роз`яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004 року визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Чинне законодавство України не містить визначення рубки лісу.

Таке визначення надавали лише Правила рубок головного користування в лісах України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. N 559, які втратили чинність на підставі Постанови КМ N 175 від 24.02.2010.

Пунктами 2, 3 даних Правил передбачалося, що Рубки головного користування це вирубування стиглих деревостанів з метою заготівлі деревини. Вибіркові (добровільно-вибіркові) рубки - це рубки, під час яких періодично вирубується частина дерев перестійного і стиглого віку, і т. ін.

Тобто передбачалось, що рубки це дії, з вирубування дерев, а не збирання гілок чи частин вже зрубаних дерев.

Оскільки на даний час законодавче визначення поняття рубки відсутнє, суд виходить з загального визначення тлумачного словника української мови, згідно якого рубка - дія за значенням рубати.

Так, під порубкою розуміються: 1) повне відокремлення дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо); 2) викорчовування - видалення деревостану з корінням; 3) пошкодження дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева).

Оскаржуваною постановою позивач притягнутий до відповідальності саме за те, що зрубав дерева сосни, тому доказуванню в даній справі підлягає саме та обставина, що позивач вчинив активні дії з вирубування дерева, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Суд відхиляє посилання представника відповідача, наведені у відзиві про те, що дії позивача, який визнає факт збирання сухих дерев, тобто заготівлі деревини, всеодно охоплюються поняттям «рубка».

Таким чином, відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 65 КУпАП.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд приходить висновку, що відповідачем не надано доказів, що ОСОБА_1 22 жовтня 2025 року у кварталі 2 виділу 23 Замлинівського лісництва Любомльського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» здійснив незаконну порубку двох сухостійних дерев породи сосна діаметром пнів 24 см і 34 см. в результаті чого заподіяв шкоду лісовому господарству в розмірі 7563,46 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП, тобто не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, при її винесенні відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, відповідачем не надано належних, достатніх, допустимих доказів та не доведено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, до стягнення представник позивача заявила 3000 гривень витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, на підтвердження понесення таких витрат позивачем долучила ордер про надання правничої допомоги Савичу Е.О. на підставі договору про надання правничої допомоги №196/25 від 27 жовтня 2025 року.

Вказаний розмір судових витрат позивача на правову допомогу відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову та не заперечувався відповідачем, а тому вимога про їх стягнення підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Постанову провідного інженера охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» серії ЛМ № 000034 про накладення на ОСОБА_1 за ст.65 КУпАП стягнення у виді 510 гривень штрафу скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЛМ № 000034 закрити.

Стягнути з філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Стягнути з філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - філія «Поліський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарства підприємства «Ліси України»; місце знаходження проспект Волі, 30, місто Луцьк; код ЄДРПОУ - 45601597.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук