Справа № 240/14723/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

10 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/14723/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши заяву про відвід судді Шимоновича Р.М. від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за час проходження служби 11.01.2016 - 25.06.2024, в період квітень-грудень 2016 року, в період січень-жовтень 2017 року, в період січень - червень 2024 року, з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 постанови КМУ від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за час проходження служби 11.01.2016 - 25.06.2024, в період квітень-грудень 2016 року, в період січень-жовтень 2017 року, в період січень-червень 2024 року, включно з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 постанови КМУ від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» та виплати компенсацію частини втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму не виплаченої індексації за весь час затримки виплати по день фактичної виплати індексації, з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати йому за час проходження служби 11.01.2016 - 25.06.2024, в період квітень-грудень 2016 року, в період січень - грудень 2017 року, в період січень - травень 2018 року, в період травень - грудень 2022 року, в період січень - травень 2023 року, доплати за виконання службових обов`язків в нічний час;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому за час проходження служби 11.01.2016 - 25.06.2024, в період квітень-грудень 2016 року, в період січень - грудень 2017 року, в період січень - травень 2018 року, в період травень - грудень 2022 року, в період січень - травень 2023 року, доплату за виконання службових обов`язків в нічний час;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати йому за час проходження служби 11.01.2016 - 25.06.2024, в період квітень - грудень 2016 року, в період січень - грудень 2017 року, в період січень - грудень 2018 року, в період січень - серпень 2019 року, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому за час проходження служби 11.01.2016 - 25.06.2024, в період квітень - грудень 2016 року, в період січень - грудень 2017 року, в період січень - грудень 2018 року, в період січень - серпень 2019 року, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за не використані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік строком 11 діб, 2021 рік строком 30 діб, 2022 рік строком 31 доба, 2023 рік строком 18 діб, 2024 рік строком 14 діб, з урахуванням додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за не використані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік строком 11 діб, 2021 рік строком 30 діб, 2022 рік строком 31 доба, 2023 рік строком 18 діб, 2024 рік строком 14 діб, з урахуванням додаткової грошової винагороди, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити йому середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 25.06.2016 по день фактичного розрахунку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/14723/24 за позовом ОСОБА_1 було визначено суддю Шимоновича Р.М.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Шимоновича Р.М. від 12.08.2024 відкрито провадження у справі №240/14723/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20 лютого 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Шимоновича Р.М. від розгляду адміністративної справи №240/14723/24.

На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що суддя Шимонович Р.М. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки він порушує строк розгляду даної справи та свідомо його затягує. Вказав, що станом на дату його звернення до суду із цією заявою тривалість розгляду справи перевищила встановлений статтею 258 КАС України шістдесятиденний строк. Зауважив, що тривала бездіяльність судді, відсутність будь-якого руху у справі та порушення строків розгляду створюють умови правової невизначеності та позбавляють його можливості захистити порушені права. Вважає, що така бездіяльність є перешкоджанням доступу до правосуддя та порушує засаду розумності строків судового розгляду, закріплену в статті 2 КАС України.

Розглянувши зазначену заяву, суддя Шимонович Р.М. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, про що постановив ухвалу від 09 березня 2026 року.

Частинами 3 та 4 статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, адміністративну справу №240/14723/24 на підставі розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 №216 було передано для визначення судді, який здійснюватиме розгляд заяви про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 суддею, яка буде вирішувати питання про відвід головуючого судді Шимоновича Р.М. від розгляду адміністративної справи №240/14723/24, було визначено суддю Черняхович І. Е.

Згідно з частиною 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 статті 40 КАС України передбачено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вказані правові норми, суд розглядає заяву про відвід в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шимоновича Р.М. від розгляду адміністративної справи №240/14723/24 та зазначені в ній мотиви для відводу, суд враховує наступне.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Відтак, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Слід підкреслити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач в якості підстави для відводу судді Шимоновича Р.М. зазначив тривалий розгляд його справи та не прийняття в ній рішення в межах процесуального строку, визначеного нормами КАС України.

Надаючи оцінку вказаним підставам, суд зауважує, що сам по собі факт тривалого розгляду адміністративної справи не може свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді.

Крім того, суд звертає увагу, що правовими нормами статті 36 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді від розгляду справи. Разом з тим, наведена позивачем у заяві про відвід обставина, а саме недотримання суддею процесуальних строків розгляду справи, не передбачена статтею 36 КАС України як підстава для відводу судді.

Фактично, твердження позивача про недотримання суддею строку розгляду його справи є оціночним судженням, а відтак - не може свідчити про наявність у судді зацікавленості, упередженості або необ`єктивності.

Суд також зазначає, що аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності судді, оскільки відсутні докази, які б підтверджували порушення суддею Шимоновичем Р.М. гарантій неупередженості.

На думку суду, доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 36 КАС України підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шимоновича Р.М. від розгляду адміністративної справи №240/14723/24, а тому у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Шимоновича Р.М. від розгляду адміністративної справи №240/14723/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя І.Е.Черняхович