Справа № 344/21932/25
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/172/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2025 позивач звернувся до суду із позовом до у якому просить : скасувати постанову поліцейського управління патрульної поліції у Рівненській області Новак О.В. від 27.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі, серії БАД №60751 від 27.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що на його вимогу 28.11.2025 він отримав в Управлінні патрульної поліції в Тернопільській області з Реєстру інформаціно-телекомунікаційної системи МВС витяг зазначеної постанови серії БАД №60751. Він не знав про наявність, існування постанови, так як не керував транспортним засобом BMW 4201, д.н.з. НОМЕР_1 , таким керував ОСОБА_3 . Відносно позивача в його присутності постанова не складалась, а відповідна справа не розглядалась.

Постанову вручено не було, така не надсилалась за місцем проживання.

Разом з тим, подано клопотання про поновлення строку на звернення із адміністративним позовом до суду, в якому зазначено ті ж мотиви, що й у позові.

12.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, витребувано оскаржувану та фіксацію розгляду справи.

08.01.2026 від представника відповідача Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції надійшла заява про залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду. Звертають увагу, що оскаржувану постанову позивачем було отримано на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис в пункті 9 оскаржуваної постанови. Вищезазначене на думку представника відповідача вказує, що наведені в позовній заяві доводи пропущення строку звернення до суду з метою оскарження постанови, а саме що позивач дізнався про постанову 31 жовтня 2025, під час перевірки документів працівником поліції в місті Києві, є неправдивими та такими, що вводять суд в оману, відповідно останній намагається уникнути адміністративної відповідальності. Проте наявні у відповідача докази повністю спростовують твердження, які наведені у позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, десятиденний строк оскарження вищезазначеної постанови завершився 07 липня 2025 року , була подана 09 грудня 2025 року а позовна заява , тобто зі значним пропуском строків на оскарження. Щ одо надання відеозапису, оскільки правопорушення було зафіксовано 27.06.2025, а ухвалу про відкриття провадження та матеріали справи було отримано 06.01.2026, що суттєво перевищує встановлений строк зберігання, надання відеозаписів на даний момент є неможливим вони були знищені відповідно до встановлених нормативів.

03.02.2026- представником позивача надано відповідь на заяву.

Представник позивача у судовому засіданні просив поновити строк звернення до суду із даним позовом, так як позивач оскаржуваної постанови не отримував. Ставлячи підпис на такій позивач вважав, що оплачує штраф.

Представник відповідача, відповідач не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що адміністративний позов надійшов до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 09.12.2025.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №60751, що складена 27.06.2025 поліцейським роти 5 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Новак П.Р., вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, 4 ст. 126 КУпАП, що вчинене 27.06.2025 о 00-25 год. та накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 400 грн. Зокрема, за те що ОСОБА_1 керував т.з. BMW 4201, д.н.з. НОМЕР_1 , ( а.с. 46).

В судовому засіданні сторона позивача стверджує про те, що патрульний не вручив копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а про факт існування такої він дізнався 28.11.2025, де на свою вимогу в Управлінні патрульної поліції Тернопільській області з Реєстру інформаційно-комунікаційної системи МВС отримав її витяг. Будь яких доказів звернення до відповідного органу за отриманням такого реєстру, суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, на те, що в оскаржуваній постанові, в пункті 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» та пункті 9 «Копію постанови мною отримано, міститься підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ».

Положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч. 3,4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 31.01.2020 у справі № 755/7433/19 зазначено, що при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає з`ясуванню дата отримання цієї постанови.

Щодо обставин, на які посилається сторона позивача щодо поважності причин пропуску звернення до суду , слід зазначити :

Так, проставлення особистого підпису на оскаржуваній, позивачем не заперечується. При цьому, твердження про те, що позивачу не було відомо під чим він ставить підпис, а також те, що постанова йому не вручалася, суд оцінює критично. Зокрема, що стосується пояснень позивача про те, що вважав, що розписується за оплату штрафу, то такі є непослідовними, враховуючи, що позивач стверджує, що не керував транспортним засобом, При цьому, суд не може залишити поза увагою, що позивач маючи посвідчення водія, не міг не бути не обізнаним в процедурі розгляду справи про будь-яке правопорушення, враховуючи попереднє своє притягнення до адміністративної відповідальності ( 07.11.2024 Буським районним судом Львівської області, дані згідно долучених матеріалів справи) та повинен розумно реалізовувати у випадку порушення прав їх захист.

Слід врахувати, що строк зберігання відео фіксації з бодікамери становить 30 днів ( розділ VIII Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026).

У оскаржуваній постанові також зазначено, що відеофіксація здійснювалась на технічний пристрій № 473130.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Аналогічна правова позиція стосовно обрахунку строків, встановлених для звернення до суду за захистом прав у справах про адміністративні правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 18 січня 2019 року (справа № 576/1434/17).

Суд не заперечує права особи на поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, однак обґрунтування наведених позивачем обставин, зокрема існування підпису позивача на оскаржуваній постанові щодо ознайомлення з правами, її отримання, в контексті з пропуском строку більше ніж на чотири місяці мають бути послідовними та відображати реальні обставини. Зокрема, у самій позовній заяві, позивач жодним чином необгрунтовує факт проставлення підписів на оскаржуваній постанові, як і в заяві про поновлення строку звернення суду. А в усних поясненнях представник позивача вказує, що розписувався за штраф і таку не отримував. Належним чином не надано пояснень, та відповідних доказів щодо необхідності звернення саме 28.11.2025 до Управління патрульної поліції Тернопільській області та докази отримання відповідного витягу за датою.

Медична довідка від 12.11.2025 №1444 про перебування ОСОБА_1 з 04.11.2025 та повідомлення ГУ «Спілки Волонтерів Прикарпаття» від 19.02.2026, що надана на запит адвоката про те, що ОСОБА_1 в період з 07.10. по 10.2025 та з 21 по 24.10.2025 з 02.12.2025 по 06.12.2025, перебував у відрядженні, не може слугувати підставами для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови за датою 27.10.2025, адже знаходяться далеко поза межами вже пропущеного позивачем строку, а також є періодичними.

Відтак, доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом не пов`язані із об`єктивними перешкодами звернення до суду з огляду на встановлено, натомість, викликані пасивною та безпідставною поведінкою позивача.

Відсутність відеозапису розгляду адміністративної справи зумовлена саме фактом несвоєчасним звернення позивача до суду ( більше ніж на чотири місяця), що об`єктивно зумовлює відсутність відповідного відео.

Натомість, безпідставне поновлення таких строків може також свідчити про порушення принципу правової визначеності, як невід`ємної складової принципу верховенства права.

Так, правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. У питаннях визначення строків одразу закладена певна суперечність між інтересами однієї сторони, яка наполягає на безумовному застосуванні процесуальних строків, та інтересами іншої сторони, яка вважає, що строк варто поновити; умовний конфлікт між принципом правової визначеності та принципом права на судовий захист, обидва з яких є елементами принципу верховенства права.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки (пункти 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №160/6211/21).

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відмову у поновлені такому строку на звернення до суду та залишення позову без розгляду.

Суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 240, 243, 250, 294, 295 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У заяві позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнання поважними причин пропуску відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала 09.03.2026.

Суддя Івано-Франківського міського суду Л.Р. Кіндратишин