Справа № 240/21202/25
Суддя: Слободонюк М.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21202/25

Головуючий у 1-й інстанції: Панеєва В.А.

Суддя-доповідач: Слободонюк М.В.

09 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Слободонюка М.В.

суддів: Кузьмишина В.М. Канигіної Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №Х364533 від 15.04.2025, виданої станом на 01.01.2022 у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №Х364533 від 15.04.2025, виданої станом на 01.01.2022 у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.02.2022 по день проведення перерахунку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В подальшому, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено останньому строк для усунення недоліків шляхом звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку в частині позовних вимог щодо періоду з 01.02.2022 по 26.02.2025.

В межах наданого строку представником позивача подано відповідну заяву.

Втім, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду та у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 01.02.2022 по 26.02.2025 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою від 04.12.2025, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить її скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою для перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 є довідка про розмір грошового забезпечення, підготовлена та видана ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.04.2025, яка видана на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 240/674/25. Натомість відповідно до частини другої статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином апелянт вважає, що до спірних правовідносин стоки звернення до суду не застосовуються.

У своєму відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.02.2023 по 26.02.2025 - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, виходячи з наступного.

Так, приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Суд зазначив, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, позаяк в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню. Водночас, представником позивача не доведено наявності будь-яких перешкод чи поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали своєчасне подання позивачем позову, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, та як наслідок, залишення позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.02.2022 по 26.02.2025 без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі №240/674/25 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року пенсії ОСОБА_1 .

На виконання вказаного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 видано на ім`я позивача довідку про розмір грошового забезпечення №ХЗ64533 від 15.04.2025 станом на 01.01.2022 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

В травні 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки №ХЗ64533 від 15.04.2025 з 01.02.2022.

Однак, листом від 27.05.2025 відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку посилаючись на відсутність для його проведення правових підстав.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач 27.08.2025 через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з цим позовом.

Відтак, підставою звернення позивача до суду слугувало непроведення відповідачем перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 01.01.2022, виданої на виконання судового рішення, у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення.

Тобто, предметом спору в межах спірних правовідносин є відмова пенсійного органу щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 01.01.2022 на виконання судового рішення, у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до статті 51 Закону N 2262-XII при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Статтею 55 Закону N 2262-XII передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону N 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбачених цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги за період з 01 лютого 2022 року по 26 лютого 2025 року заявлені поза шестимісячним строком, передбаченим статтею 122 КАС України.

Отже, предметом апеляційного перегляду є перевірка дотримання позивачем строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України, та необхідності застосування процесуальних наслідків, передбачених статтею 123 КАС України, у зв`язку з заявленням позовних вимог за період до 26 лютого 2025 року.

Так, оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів апеляційного суду насамперед виходить із правової природи спірних правовідносин та моменту виникнення у відповідача обов`язку здійснити перерахунок пенсії.

Встановлено, що підставою для виникнення у відповідача обов`язку здійснити перерахунок пенсії стало зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2022 року, що є обставиною, яка тягне за собою зміну розміру грошового забезпечення та, як наслідок, необхідність перерахунку призначеної пенсії.

Такий перерахунок не поставлений у залежність від звернення пенсіонера та має бути здійснений органами Пенсійного фонду України у силу прямої вказівки закону з моменту настання відповідної підстави (зростання розміру прожиткового мінімуму).

При цьому видача уповноваженим державним органом довідки про розмір грошового забезпечення у цій категорії справ не створює нового права на перерахунок пенсії, а є лише документальним підтвердженням складових грошового забезпечення, які повинні бути враховані органом Пенсійного фонду України під час реалізації вже існуючого обов`язку з перерахунку пенсії, що виник у силу закону з моменту підвищення прожиткового мінімуму.

Отримання позивачем зазначеної довідки було зумовлене невиконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасного здійснення перерахунку пенсії, у зв`язку з чим позивач був вимушений вчиняти додаткові дії, спрямовані на підтвердження складових грошового забезпечення у належному розмірі та захист свого порушеного права.

Отже, право позивача на підвищення пенсії виникло з 01 січня 2022 року безпосередньо в силу закону, а невиконання відповідачем обов`язку з перерахунку пенсії з цього моменту свідчить про триваючу протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як уже наголошувалося апеляційним судом вище, за змістом частини третьої статті 51 Закону N 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження будь-яким строком.

Зазначена норма є спеціальною щодо загальних процесуальних правил, установлених статтями 122 та 123 КАС України, та спрямована на забезпечення ефективного захисту права особи на належне пенсійне забезпечення у випадках, коли держава або її органи не виконали покладений на них обов`язок щодо своєчасного здійснення перерахунку пенсії у зв`язку зі зростанням розміру прожиткового мінімуму.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року у зразковій справі N 380/19324/23, у якій зазначено, що перерахунок пенсії, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, уповноважених видавати довідки про розмір грошового забезпечення, здійснюється без обмеження строком, а застосування процесуальних строків звернення до суду у таких спорах є неприйнятним.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у цій справі чітко розмежувала:

спори щодо призначення або обчислення пенсії, у яких підлягають застосуванню загальні процесуальні строки, та

спори щодо невиконання державою обов`язку з перерахунку пенсії, коли право особи вже існує, але не реалізоване з вини суб`єкта владних повноважень.

У справах останньої категорії звернення особи до суду є способом відновлення порушеного триваючого права, а не оскарженням разового управлінського рішення, що виключає можливість застосування шестимісячного строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що застосування процесуальних строків звернення до суду у спорах щодо перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення відповідних категорій осіб, зокрема внаслідок збільшення прожиткового мінімуму, суперечило б прямій нормі частини третьої статті 51 Закону N 2262-XII.

Колія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини регулюються Законом № 2262-XII, який містить спеціальне правове регулювання, зокрема частину третю статті 51, що прямо передбачає у випадку зміни складових грошового забезпечення, зокрема у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму, обов`язок держави здійснити перерахунок пенсії з моменту виникнення відповідних законодавчих підстав незалежно від звернення пенсіонера. Такий обов`язок має імперативний характер і, у разі його невиконання з вини органів Пенсійного фонду України, виключає можливість обмеження реалізації права на перерахунок пенсії процесуальними строками звернення до суду.

У справі, що розглядається, право на перерахунок пенсії виникло автоматично з моменту зміни законодавчо встановленого нормативу (прожиткового мінімуму) та покладало на відповідача обов`язок здійснити відповідний перерахунок незалежно від звернення особи, що виключає застосування суб`єктивного критерію "особа дізналася про порушення права" як підстави для початку перебігу процесуального строку. Наведене свідчить про відсутність в межах спірних правовідносин підстав для застосування наслідків, передбачених статтею 123 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 лютого 2026 року у справі №560/17663/21, від 11 лютого 2026 року у справі №380/752/25, від 10 лютого 2026 року у справі №560/16024/24, від 06 лютого 2026 року у справі №560/11982/24 та інших, правові висновки яких колегія суддів враховує при розгляді цієї справи відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин строку звернення до суду та залишення позовної заяви в частині без розгляду є помилковим, який ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції від 04 грудня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Слободонюк М.В.

Судді Кузьмишин В.М. Канигіна Т.С.