Справа № 756/19615/25
Суддя: Пукало А. В.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/39/26
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив:

- скасувати постанову від 17.11.2025 серія ЕНА № 6169867, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ЕНА № 6169867 від 17.11.2025, винесеною інспектором 2 взводу 2 роти 3 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в м. Києві Балясом Р.М., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Позивач зазначив, що зі змісту постанови вбачається: 17.11.2025 о 12:26 у м. Києві по вул. Полярній біля будинку № 3 він нібито керував автомобілем «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний жовтий сигнал світлофора, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 12 місяців на підставі постанови Оболонського районного суду м. Києва від 14.07.2025 у справі № 756/6373/25, що є порушенням пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Позивач наголосив, що не погоджується із зазначеною постановою та вважає її незаконною і необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Позивач зазначив, що станом на час спірного інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення 17.11.2025 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП, та позбавлений права керування транспортними засобами.

Позивач стверджує, що фактично не здійснював керування транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні.

Будь-яких доказів на підтвердження здійснення позивачем керування транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , під час його зупинки 17.11.2025 та в подальшому за даними обставинами притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП до суду не надано.

Окрім цього, позивач вважає дії відповідача упередженими, у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності раніше.

Таким чином, позивач вважає доведеними свої аргументи про те, що в момент спірних обставин щодо порушення пп. «а» п. 2.1 ПДР, що мало місце 17.11.2025, за фактом чого було складено відносно нього оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.11.2025 серії ЕНА № 6169867, в свою чергу не перебував за кермом цього транспортного засобу, а відтак не був водієм цього транспортного засобу, що спростовує сам факт порушення позивачем пп. «а» п. 2.1 ПДР.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2025 року відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).

10.02.2026 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити.

Відповідач зазначив, що позивач в позові зазначає, що він не перебував за кермом свого автомобіля 17.11.2025, тим самим відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначає у позовній заяві, що він перебував на пасажирському сидінні транспортного засобу, тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідач зазначив, що твердження відповідача спростовуються відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів інспекторів, які були увімкнені від початку зупинки транспортного засобу до винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач під час винесення постанови керувався безпосередньо законом і своїм внутрішнім переконанням. Після виявлення адміністративного правопорушення відповідач представився, назвав причину зупинки та встановив особу водія, ним виявився ОСОБА_1 .

Перевіривши особу водія було виявлено, що він позбавлений права керування транспортним засобом строком на 12 місяців рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2025, не погодившись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу і 14.07.2025 апеляційна скарга залишена без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що згідно з постановою серії ЕНА № 6169867 від 17.11.2025, винесеною інспектором 2 взводу 2 роти 3 батальйону полку-1 Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Баляс Р.М позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн.

У постанові зазначено, що 17.11.2025 у м. Києві, вул. Полярна, 3, водій, керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний жовтий сигнал світлофора, будучи позбавленим права керування строком на 12 місяців на підставі рішення суду у справі № 756/6373/25 від 14.07.2025, чим порушив пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідач надав вагомі докази, які спростовують твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні. Зокрема, як убачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, одразу після подання сигналу про зупинку транспортного засобу (час 01:52 відеозапису) працівник поліції підійшов до транспортного засобу, на водійському сидінні якого перебував позивач (час 02:10 відеозапису). Під час спілкування з працівниками поліції позивач жодного разу не заперечував факту керування транспортним засобом. Більше того, він наполягав на тому, що не був обізнаний про ухвалення судом рішення щодо позбавлення його права керування. Після складання протоколу позивач звернувся до працівників поліції з проханням дозволити припаркувати автомобіль у безпечнішому місці, а далі викликати таксі (час 13:20 відеозапису). При цьому на відеозаписі не зафіксовано жодної іншої особи, яка могла б перебувати в автомобілі або керувати ним.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Таким чином, викладені у постанові серії ЕНА № 6169867 від 17.11.2025 обставини відповідають обставинам, встановленим під час розгляду справи, а факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами.

Отже, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідає вимогам закону, а тому відсутні підстави для її скасування.

Позицію позивача про те, що він не здійснював керування автомобілем, а перебував на пасажирському сидінні транспортного засобу суд відхиляє, адже вона спростовується наданими відповідачем доказами.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5-7, 9, 77, 241-246, 268, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Пукало