Справа № 520/21356/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. Справа № 520/21356/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Пасечнік О.В.) від 01.12.2025 по справі № 520/21356/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія"

до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Компанія "Еко-Енергія", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024017/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.10.2024 № 1;

зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 25.10.2024 № 1 днем її фактичної подачі;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024019/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.10.2024 № 2;

зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.10.2024 № 2 днем її фактичної подачі;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024018/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.10.2024 № 4;

зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.10.2024 № 4 днем її фактичної подачі;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024020/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.11.2024 № 1;

зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 01.11.2024 № 1 днем її фактичної подачі;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024025/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.11.2024 № 5;

зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 04.11.2024 № 5 днем її фактичної подачі;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024022/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.11.2024 № 8;

зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.11.2024 № 8 днем її фактичної подачі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за результатами здійснення господарської діяльності ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" в процесі здіи?снення господарськоі? діяльності відповідно до вимог п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу Украі?ни було складено в електронніи? формі податкові накладні від 25.10.2024 № 1 від 28.10.2024 № 2 від 29.10.2024 № 4 від 01.11.2024 № 1 від 04.11.2024 № 5 від 05.11.2024 № 8, які направлено через електроннии? кабінет платника податків на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, документи прийнято контролюючим органом, але реєстрацію податкових накладних зупинено. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН. Позивачем надано до контролюючого органу пояснення та копії документів. Однак, Комісією з питань зупинення реєстраціі? податковоі? накладноі?/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області було прии?нято: рішення від 30.06.2025 № 13024017/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.10.2024 № 1; рішення від 30.06.2025 № 13024019/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.10.2024 № 2; рішення від 30.06.2025 № 13024018/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.10.2024 № 4; рішення від 30.06.2025 № 13024020/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.11.2024 № 1; рішення від 30.06.2025 № 13024025/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.11.2024 № 5; рішення від 30.06.2025 № 13024022/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.11.2024 № 8. Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях не наведено жодних обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкових накладних. З огляду на надання позивачем всіх необхідних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій вважає діі? відповідача 1 протиправними та вчиненими всупереч чинного законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 по справі № 520/21356/25 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024017/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 25.10.2024 № 1.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 25.10.2024 № 1 днем її фактичної подачі.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024019/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.10.2024 № 2.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.10.2024 № 2 днем її фактичної подачі.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024018/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.10.2024 № 4.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 29.10.2024 № 4 днем її фактичної подачі.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024020/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.11.2024 № 1.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 01.11.2024 № 1 днем її фактичної подачі.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024025/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.11.2024 № 5.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 04.11.2024 № 5 днем її фактичної подачі.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 30.06.2025 № 13024022/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.11.2024 № 8.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.11.2024 № 8 днем її фактичної подачі.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 копійок).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень 20 копійок).

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позивачем було подано пояснення з додатками що підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено та копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів та послуг. За результатами розгляду наданих позивачем документів комісією регіонального рівня направлено у відповідності до п. 9 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 (зі змінами та доповненнями) (далі - порядку № 520) повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/ або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Реєстрі, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/ розрахунку коригування. Згідно цих повідомлень позивачу запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунку коригування, а саме: копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування: первинних документів щодо придбання товарів, зберігання продукції, транспортування продукції, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних. До того ж, в додатковій інформації було зазначено: відсутні первинні документи з придбання ТМЦ, оплата, щодо транспортування, зберігання, складські документи. Однак, на вказані повідомлення позивачем частково не було надано вище перелічені документи на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ КОМПАНІЯ ЕКО-ЕНЕРГІЯ, здійснює діяльність з виробництва біоетанолу згідно ліцензії від 01.07.2020 № 00001.

13.09.2024 Позивач уклав договір поставки № 1309 із ТОВ ХІМАРТ, про поставку органічного розчинника Сольвент.

Згідно з п. 1.2. Договору, найменування, одиниця виміру, кількість, ціна, загальна вартість Товару, строк поставки та порядок оплати визначаються у Специфікаціях.

Відповідно до п. 1.3. Договору, поставка здійснюється на підставі замовлень.

Відповідно до п. 2.1., 2.5. Договору, товар передається покупцю за адресою Сумська область, с. Будилка, вул. Заводська, 1-Г, на умовах самовивозу.

Відповідно до п. 3.2. Договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату партії товару за один день до навантаження.

25.10.2024 сторони склали Замовлення на придбання товару № 3 на поставку Розчинника органічного універсального Сольвент, обсягом 250 000 (+ 10%) кг, за ціною 30,00 грн/кг, загальною вартістю 9000000,00 грн, у т.ч. ПДВ.

Також, цього дня сторони склали Специфікацію № 3 на поставку Товару, в обсязі та за ціною, вказаною у Замовленні № 3. Строк поставки товару до 10 листопада 2024 року за умови 100% передоплати.

25.10.2024 Позивач виставив покупцю рахунок на оплату № 105, на всю суму Замовлення № 3 9000000,00 грн.

25.10.2024 ТОВ ХІМАРТ сплатив 900000,00 грн за платіжною інструкцією № 16.

Протягом дня, 25.10.2024 року, Позивач виготовив 35986 кг Товару згідно звіту виробництва № 5.

Протягом дня, 26.10.2024 року, Покупцю відвантажено 24656 кг Товару, на суму 887616,00 грн, згідно видаткової накладної № 385 та ТТН № 321. Залишок Товару на складі становив: 11330 кг.

Протягом дня, 27.10.2024 року, Позивач виготовив 23956 кг Товару згідно звіту виробництва № 0. Залишок Товару на складі становив: 35286 кг.

28.10.2024 ТОВ ХІМАРТ сплатив 1800000,00 грн за платіжною інструкцією № 17.

29.10.2024 ТОВ ХІМАРТ сплатив 1800000,00 грн за платіжною інструкцією № 18.

Протягом дня, 29.10.2024 року, Позивач виготовив 15996 кг Товару згідно звіту виробництва № 1 та 33 571 кг Товару згідно звіту виробництва № 2, а всього - 49567 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 24674 кг Товару, на суму 888264,00 грн, згідно видаткової накладної № 387 та ТТН № 322 та 24609 кг Товару, на суму 885924,00 грн, згідно видаткової накладної № 388 та ТТН № 323. Залишок Товару на складі становив: 35570 кг.

Протягом дня, 30.10.2024 року, Покупцю відвантажено 24679 кг Товару, на суму 888444,00 грн, згідно видаткової накладної № 389 та ТТН № 324. Залишок Товару на складі становив: 10891 кг.

Протягом дня, 31.10.2024 року, Позивач виготовив 15992 кг Товару згідно звіту виробництва № 5 та 31989 кг Товару згідно звіту виробництва № 7, а всього - 47981 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 24607 кг Товару, на суму 885852,00 грн, згідно видаткової накладної № 390 та ТТН № 325. Залишок Товару на складі становив: 34265 кг.

01.11.2024 ТОВ ХІМАРТ сплатив 900000,00 грн за платіжною інструкцією № 24.

Протягом дня, 01.11.2024 року, Покупцю відвантажено 24641 кг Товару, на суму 887076,00 грн, згідно видаткової накладної № 393 та ТТН № 326. Залишок Товару на складі становив: 9624 кг.

04.11.2024 ТОВ ХІМАРТ сплатив 1800000,00 грн за платіжною інструкцією № 25.

05.11.2024 ТОВ ХІМАРТ сплатив 1700000,00 грн за платіжною інструкцією № 14.

Протягом дня, 05.11.2024 року, Позивач виготовив 24015 кг Товару згідно звіту виробництва № 2, 20048 кг Товару згідно звіту виробництва № 3 та 24812 кг Товару згідно звіту виробництва № 6, а всього - 68875 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 24739 кг Товару, на суму 890604,00 грн, згідно видаткової накладної № 397 та ТТН № 328 та 24 677 кг Товару, на суму 888372,00 грн, згідно видаткової накладної № 399 та ТТН № 329. Залишок Товару на складі становив: 29083 кг.

Протягом дня, 06.11.2024 року, Позивач виготовив 24018 кг Товару згідно звіту виробництва № 7. Цього ж дня покупцю відвантажено 24738 кг Товару, на суму 890568,00 грн, згідно видаткової накладної № 402 та ТТН № 330 та 24719 кг Товару, на суму 889884,00 грн, згідно видаткової накладної № 403 та ТТН № 331. Залишок Товару на складі становив: 3644 кг.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, за правилом першої події, у момент отримання передоплати товару Позивач склав податкові накладні з ПДВ: від 25.10.2024 № 1; від 28.10.2024 № 2; від 29.10.2024 № 4; від 01.11.2024 № 1; від 04.11.2024 № 5; від 05.11.2024 № 8, проте відповідно до квитанцій їх реєстрація була зупинена з тієї причини, що вони складені платником, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

12.06.2025 Позивач надав Повідомлення про надання пояснень.

19.06.2025 Позивач отримав Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень № 12991070/36031709, № 12991073/36031709, № 12991071/36031709, № 12991075/36031709, № 12991130/36031709, № 12991085/36031709, у яких Відповідач-1 вимагав надати додаткові документи щодо придбання товарів, оплати, транспортування продукції, зберігання, складські документи.

24.06.2025 Позивач надав додаткові пояснення, до яких долучив інвентаризаційні описи, звіти з виробництва, документи на придбання сировини та компонентів для виробництва розчинника, платіжні інструкції.

Рішеннями Відповідача-1 від 30.06.2025 № 13024017/36031709, № 13024019/36031709, № 13024018/36031709, № 13024020/36031709, № 13024025/36031709, № 13024022/36031709, Позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних з причин ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.

Вважаючи протиправними рішення про відмову у реєстрації податкових накладних 25.10.2024 № 1 від 28.10.2024 № 2 від 29.10.2024 № 4 від 01.11.2024 № 1 від 04.11.2024 № 5 від 05.11.2024 № 8, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування податковим органом тверджень позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, підтверджень правомірності рішення податкового органу, у зв`язку з чим, рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 25.10.2024, № 2 від 28.10.2024, № 4 від 29.10.2024, № 1 від 01.11.2024, № 5 від 04.11.2024, № 8 від 05.11.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час складення податкової накладної/розрахунку коригування) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165 (тут і далі - в редакції, чинній станом на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування).

Відповідно до абзацу третього пункту 5 Порядку № 1165 податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пункт 7 Порядку № 1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування (крім податкової накладної/розрахунку коригування, у яких відображена операція з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність") встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).

Пункт 10 Порядку № 1165 передбачає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

За правилами, встановленими пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.

Абзац другий пункту 25 Порядку № 1165 встановлює, що комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном (пункт 26 Порядку № 1165).

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є Додатком № 1 до Порядку № 1165.

Зміст критерію ризиковості згідно пункту 8 Критеріїв полягає в тому, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (тут і далі - в редакції, чинній станом на час подання платником податків повідомлення про надання пояснень і копій документів та прийняття податковим органом оскаржуваних рішень).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 520 рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пункт 4 Порядку № 520 встановлює, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 520 платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

30 вересня 2023 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 14 липня 2023 року № 394 «Про затвердження Змін до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (з урахуванням змін, внесених згідно з наказом Міністерства фінансів України № 428 від 04 серпня 2023 року), яким пункт 9 Порядку № 520 викладено у такій редакції:

«Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.»

Пункт 10 Порядку № 520 з 08 березня 2023 року на підставі наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 «Про затвердження Змін до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» також було викладено у новій редакції, а саме: «Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

Відповідно до пункту 12 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 також було встановлено форми Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток 1) та Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток 2) (в редакції наказу від 14 липня 2023 року № 394).

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд аналізував застосування положень Порядку № 520 з урахуванням змін, що набрали чинності з 08 березня 2023 року відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19, і у постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 дійшов наступних висновків.

Так, з метою вирішення питання про наявність/відсутність підстав для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 08 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та контролюючого органу.

За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку № 520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.

Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:

1) рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування;

2) про направлення Повідомлення - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;

3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній/розрахунку коригування.

У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

При цьому із змісту пункту 10 Порядку № 520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку № 520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення/додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».

У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку № 520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання/часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Верховний суд в постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 620/4035/24 сформував висновок, що до предмета доказування у справі належать обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою.

Вирішуючи спір між сторонами, з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин справи, закріпленого частиною четвертою статті 9 КАС України, дослідивши зміст наданих позивачем пояснень/копій документів, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що за наслідками вчинення правочину з ТОВ ХІМАРТ та за фактом першої події (зарахування безготівкових коштів на рахунок у банку) позивачем складено податкові накладні від 25.10.2024 № 1; від 28.10.2024 № 2; від 29.10.2024 № 4; від 01.11.2024 № 1; від 04.11.2024 № 5; від 05.11.2024 № 8, які направлені для реєстрації до ЄРПН.

Проте, відповідно до квитанцій їх реєстрація була зупинена з тієї причини, що вони складені платником, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Платнику запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

У зв`язку з цим, позивачем складено повідомлення № 2024 ХІМАРТ від 12.06.2025 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до яких долучено:

1) договір поставки № 1309 від 13.09.2024 року з додатками: Специфікація № 1 від 13.09.2024року, Замовлення на придбання товару № 1 від 13.09.2024року, Специфікація № 2 від 17.09.2024 року, Замовлення на придбання товару № 2 від 17.09.2024 року, Специфікація № 3 від 25.10.2024 року Замовлення на придбання товару № 3 від 25.10.2024 року, Специфікація № 4 від 04.11.2024 року, Замовлення на придбання товару № 4 від 04.11.2024 року, Специфікація № 5 від 13.11.2024 року, Замовлення на придбання товару № 5 від 13.11.2024 року, Специфікація № 6 від 28.11.2024 року, Замовлення на придбання товару № 6 від 28.11.2024 року, Специфікація № 7 від 17.12.2024 року, Замовлення на придбання товару № 7 від 17.12.2024 року, Специфікація № 8 від 26.12.2024 року, Замовлення на придбання товару № 8 від 26.12.2024 року;

2) довіреність, якими оформленні повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податків для провадження господарської діяльності: Довіреність № 271 від 13.09.2024 року, Довіреність № 272 від 18.09.2024 року; Довіреність № 273 від 26.10.2024 року, Довіреність № 274 від 28.10.2024 року, Довіреність № 275 від 28.10.2024 року, Довіреність № 276 від 30.10.2024 року, Довіреність № 277 від 31.10.2024 року, Довіреність № 278 від 01.11.2024 року, Довіреність № 279 від 05.11.2024 року, Довіреність № 280 від 05.11.2024 року, Довіреність № 282 від 06.11.2024 року, Довіреність № 281 від 06.11.2024 року, Довіреність № 283 від 07.11.2024 року, Довіреність № 284 від 09.11.2024 року, Довіреність № 285 від 11.11.2024 року, Довіреність № 288 від 13.11.2024 року, Довіреність № 286 від 13.11.2024 року, Довіреність № 289 від 14.11.2024 року, Довіреність № 291 від 15.11.2024 року, о Довіреність № 292 від 15.11.2024 року, Довіреність № 294 від 16.11.2024 року, Довіреність № 293 від 16.11.2024 року, Довіреність № 295 від 18.11.2024 року, Довіреність № 296 від 18.11.2024 року, Довіреність № 298 від 19.11.2024 року, Довіреність № 297 від 19.11.2024 року, Довіреність № 299 від 20.11.2024 року, Довіреність № 300 від 20.11.2024 року, Довіреність № 302 від 22.11.2024 року, Довіреність № 301 від 21.11.2024 року, Довіреність № 303 від 23.11.2024 року, Довіреність № 304 від 25.11.2024 року, Довіреність № 305 від 26.11.2024 року, Довіреність № 306 від 27.11.2024 року, Довіреність № 307 від 28.11.2024 року, Довіреність № 308 від 29.11.2024 року, Довіреність № 309 від 30.11.2024 року, Довіреність № 310 від 02.12.2024 року, Довіреність № 311 від 03.12.2024 року, Довіреність № 312 від 04.12.2024 року, Довіреність № 313 від 05.12.2024 року, Довіреність № 314 від 13.12.2024 року, Довіреність № 315 від 14.12.2024 року, Довіреність № 317 від 18.12.2024 року, Довіреність № 316 від 18.12.2024 року, Довіреність № 318 від 19.12.2024 року, Довіреність № 320 від 20.12.2024 року, Довіреність № 319 від 20.12.2024 року, Довіреність № 322 від 21.12.2024 року, Довіреність № 321 від 21.12.2024 року, Довіреність № 323 від 23.12.2024 року, Довіреність № 325 від 26.12.2024 року, Довіреність № 326 від 27.12.2024 року, Довіреність № 328 від 28.12.2024 року, Довіреність № 327 від 28.12.2024 року, Довіреність № 329 від 29.12.2024 року, Довіреність № 330 від 30.12.2024 року, Довіреність № 331 від 31.12.2024 року, Довіреність № 332 від 31.12.2024 року;

3) первинні документи, щодо постачання товару, зберігання і транспортування, складські документи:

видаткові накладні № 379 від 13.09.2024 року, № 380 від 18.09.2024 року, № 385 від 26.10.2024 року, № 387 від 29.10.2024 року, № 388 від 29.10.2024 року, № 389 від 30.10.2024 року, № 390 від 31.10.2024 року, № 393 від 01.11.2024 року, № 397 від 05.11.2024 року, № 399 від 05.11.2024 року, № 402 від 06.11.2024 року, № 403 від 06.11.2024 року, № 406 від 07.11.2024 року, № 408 від 09.11.2024 року, № 411 від 11.11.2024 року, № 420 від 13.11.2024 року, № 421 від 13.11.2024 року, № 424 від 14.11.2024 року, № 425 від 15.11.2024 року, № 426 від 15.11.2024 року, № 428 від 16.11.2024 року, № 429 від 16.11.2024 року, № 430 від 18.11.2024 року, № 431 від 18.11.2024 року, № 432 від 19.11.2024 року, № 433 від 19.11.2024 року, № 435 від 20.11.2024 року, № 436 від 20.11.2024 року, № 437 від 22.11.2024 року, № 440 від 22.11.2024 року, № 441 від 23.11.2024 року, № 444 від 25.11.2024 року, № 445 від 26.11.2024 року, № 446 від 27.11.2024 року, № 450 від 28.11.2024 року, № 451 від 29.11.2024 року, № 453 від 30.11.2024 року, № 455 від 02.12.2024 року, № 459 від 03.12.2024 року, № 462 від 04.12.2024 року, № 464 від 05.12.2024 року, № 481 від 13.12.2024 року, № 484 від 15.12.2024 року, № 486 від 18.12.2024 року, № 487 від 18.12.2024 року, № 489 від 19.12.2024 року, № 491 від 20.12.2024 року, № 492 від 20.12.2024 року, № 493 від 21.12.2024 року, № 494 від 21.12.2024 року, № 496 від 23.12.2024 року, № 497 від 23.12.2024 року, № 501 від 26.12.2024 року, № 504 від 27.12.2024 року, № 507 від 28.12.2024 року, № 508 від 28.12.2024 року, № 509 від 29.12.2024 року, № 514 від 30.12.2024 року, № 515 від 31.12.2024 року, № 516 від 31.12.2024 року;

TTH № 319 від 13.09.2024 року, № 320 від 18.09.2024 року, № 321 від 26.10.2024 року, № 322 від 29.10.2024 року, № 323 від 29.10.2024 року, № 324 від 30.10.2024 року, № 325 від 31.10.2024 року, № 326 від 01.11.2024 року, № 328 від 05.11.2024 року, № 329 від 05.11.2024 року, № 330 від 06.11.2024 року, № 331 від 06.11.2024 року, № 332 від 07.11.2024 року, № 333 від 09.11.2024 року, № 334 від 11.11.2024 року, № 335 від 13.11.2024 року, № 336 від 13.11.2024 року, № 337 від 14.11.2024 року, № 338 від 15.11.2024 року, № 339 від 15.11.2024 року, № 340 від 16.11.2024 року, № 341 від 16.11.2024 року, № 342 від 18.11.2024 року, № 343 від 18.11.2024 року, № 344 від 19.11.2024 року, № 345 від 19.11.2024 року, № 346 від 20.11.2024 року, № 347 від 20.11.2024 року, № 348 від 22.11.2024 року, № 349 від 22.11.2024 року, № 350 від 23.11.2024 року, № 351 від 25.11.2024 року, № 352 від 26.11.2024 року, № 353 від 27.11.2024 року, № 354 від 28.11.2024 року, № 355 від 29.11.2024 року, № 356 від 30.11.2024 року, № 357 від 02.12.2024 року, № 358 від 03.12.2024 року, № 359 від 04.12.2024 року, № 361 від 05.12.2024 року, № 366 від 13.12.2024 року, № 367 від 15.12.2024 року, № 369 від 18.12.2024 року, № 370 від 18.12.2024 року, № 372 від 19.12.2024 року, № 374 від 20.12.2024 року, № 375 від 20.12.2024 року, № 376 від 21.12.2024 року, № 377 від 27.12.2024 року, № 379 від 23.12.2024 року, № 383 від 26.12.2024 року, № 386 від 27.12.2024 року, № 387 від 28.12.2024 року, № 388 від 28.12.2024 року, № 389 від 29.12.2024 року, № 390 від 30.12.2024 року, № 391 від 31.12.2024 року, № 392 від 31.12.2024 року;

4) відомість про рух готової продукції « Розчинник органічний універсальний технічний «Сольвент» за період з 12.09.2024 року по 31.12.024 року;

5) відомість по взаєморозрахунках з контрагентами за період з 12.09.2024 року по 31.12.2024 року;

6) розрахункові документи: рахунки на оплату №99 від 13.09.2024 року, №100 від 17.09.2024року, №105 від 25.10.2024року, №107 від 04.11.2024 року, №112 від 13.11.2024 року, №113 від 28.11.2024 року, №125 від 17.12.2024 року, №131 від 26.12.2024 року. Платіжні інструкції № 3 від 13.09.2024 року, № 4 від 18.09.2024 року, № 16 від 25.10.2024 року, № 17 від 28.10.2024 року, № 18 від 29.10.12024 року, № 24 від 01.11.2024 року, № 25 від 04.11.2024 року, № 14 від 05.11.2024 року, № 15 від 07.11.2024 року, № 16 від 18.11.2024 року, № 17 від 12.11.2024 року, № 26 від 13.11.2024 року, № 27 від 13.11.2024 року, № 33 від 18.11.2024 року, № 32 від 18.11.2024 року, № 19 від 19.11.2024 року, № 18 від 19.11.2024 року, № 34 від 21.11.2024 року, № 35 від 22.11.2024 року, № 36 від 25.11.2024 року, № 37 від 25.11.2024 року, № 38 від 26.11.2024 року, № 24 від 29.11.2024 року, № 25 від 29.11.2024 року, № 21 від 29.11.2024 року, № 43 від 02.12.2024 року, № 26 від 03.12.2024 року, № 27 від 04.12.2024 року, № 29 від 12.12.2024 року, № 30 від 13.12.2024 року, № 33 від 17.12.2024 року, № 35 від 25.12.2024 року, № 36 від 26.12.2024 року, № 37 від 30.12.2024 року;

7) штатний розклад станом на 16.07.2024 року;

8) акт звірки взаємних розрахунків по стану за період з 01.09.2024 року по 31.12.2024 року.

Однак, контролюючим органом на адресу позивача було направлено повідомлення від про необхідність надання додаткових пояснень щодо спірних податкових накладних. У цих повідомленнях вказувалося про необхідність надання платником: первинних документів з придбання ТМЦ, оплати щодо транспортування, зберігання, складських документів.

У зв`язку з цим, позивачем надані пояснення до повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних. До цих пояснень платником долучено документи на придбання сировини та допоміжних матеріалів. Також позивача вказував, що при здійсненні технологічних процесів для виробництва біоетанолу та розчинника органічного універсального технічного «Сольвент» використовується паровий котел, для роботи якого необхідне паливна деревина, а саме пелета з деревини в асортименті (Код УКТ ЗЕД 4401 Деревина паливна у вигляді колод, полін, хмизу, гілок, сучків або в аналогічних формах; деревна тріска або стружка; тирса та відходи деревини, агломеровані або неагломеровані, у вигляді колод, полін, брикетів, гранул або в аналогічних формах), які закуплялися у ТОВ «Компанія Еко Нова» та ТОВ «Агрологістика Україна» та ним надано відповідні документи.

Щодо надання ТТН, позивач повідомив податковий орган про те, що ТТН на мелясу відсутні у зв`язку з тим, що ТОВ «Агрологістика Україна» та ТОВ «Компанія Еко Нова», орендують ємності для зберігання меляси, які знаходяться за місцем розташування виробничих потужностей ТОВ «Компанія Еко - Енергія». ТТН на пилети відсутні у зв`язку з тим, що укладено Договори відповідального зберігання, місце зберігання розташоване за місцем розташування виробничих потужностей ТОВ «Компанія «Еко-Енергія». Факт передачі товару підтверджується видатковими накладними та актами приймання - передачі товару на підтвердження чого позивачем надані відповідні документи. Факт розрахунку за отриманий товар підтверджується платіжними інструкціями, які також надані платником.

Щодо вимоги надання «складських документів», позивач вказав, що відповідно до ст. 961 Цивільного кодексу України «складські документи» видає товарний склад на підтвердження прийняття товару за договором зберігання. Натомість, позивач не користувався послугами товарного складу в розумінні ст. 956 Цивільного кодексу України.

Крім того, разом з формою № 20-ОПП позивачем було надано до суду як додаток до відповіді на відзив копію договору оренди майна № 3/2024 від 01.01.2024р., укладеного між ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» та ТОВ «Будильський експериментальний завод» (власник майна) щодо оренди майна, в т.ч. приміщень за адресою: Сумська обл., сел. Будилка, вул. Заводська, 1-Г.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавались ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Крім цього, вимоги частини 4 статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, у тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи та, у відповідних випадках, до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі № 560/391/19.

За таких обставин, необхідно надати оцінку усім документам, наданим позивачем до матеріалів справи, у тому числі тим документам, що не були надані до контролюючого органу, однак у своїй сукупності спростовують доводи податкового органу.

Надаючи оцінку висновкам податкового органу, колегія суддів зазначає, що позивачем подано детальні пояснення та первинні документи та документи на підтвердження господарських операцій. Документи, що підтверджують постачання та транспортування сировини, виготовлення та реалізації товару (сольвенту) надані до адміністративного позову та досліджені судом першої інстанції.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховує, що відмовляючи у реєстрації спірної податкової накладної контролюючий орган, зокрема, послався на те, що підприємством не було надано первинні документи щодо придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок, про необхідність подання яких було зазначено у повідомленні про необхідність подання додаткових пояснень і додаткових документів для реєстрації у реєстрі спірної податкової накладної.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками контролюючого органу з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 у якій Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 460/8040/20 та від 02 липня 2024 року у справі № 440/5004/23, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Окрім вказаного, Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі № 380/7648/22 зазначив: "здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу".

Отож, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому за результатами розгляду цієї справи оцінюється наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної за фактом першої події.

Дослідивши документи, що надавалися контролюючому органу, колегія суддів вказує, що надані документи є достатніми для усунення сумнівів стосовно здійснення господарських операцій.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18, від 19.07.2023 по справі № 420/7850/22.

Колегія суддів також звертає увагу на постанову Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 240/12029/21, де Верховний Суд не відступав від указаних вище висновків, але зазначив, що у разі якщо первинні документи, подані платником податків після зупинення реєстрації податкової накладної, суперечать змісту спірної господарської операції, такі обставини є підставою для відмови у реєстрації податкової накладної. У зазначеній справі судами було встановлено, що згідно з наданих первинних документів позивачем виконувались роботи з вирощування врожаю кукурудзи та соняшнику, а відповідно до податкової накладної - виконувались роботи з вирощування врожаю сої. На думку судів у зазначеній справі, виявлені помилки і неточності у поданих документах, що свідчать про те, що платник податку не має право реєструвати податкову накладну за фактом виконання робіт, які взагалі не зазначені у первинних документах.

З урахуванням зазначеного, можна зробити висновок, що контролюючий орган, виконуючи повноваження щодо моніторингу податкових накладних, має аналізувати первинні документи у взаємозв`язку з відомостями податкової накладної та іншими джерелами (державними реєстрами, електронними документами) лише за зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями.

При цьому , колегія суддів не відходить від усталеної позиції, що податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності).

Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.

Дослідивши зміст наданих позивачем документів, колегія суддів зазначає, що надані документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій, містять достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, та спростовують висновки контролюючого органу про їх недостатність. При цьому, в межах спірних правовідносин позивач проявив належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами, надав пояснення та копії первинних документів за наслідками здійснення господарської діяльності.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправними та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження у більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.

Відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати податкову накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Верховним Судом у постанові від 07.05.2020 у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 8, 9, 77, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 у справі № 500/770/21.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану на реєстрацію підприємством позивача, датою її подання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 по справі № 520/21356/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло М.О. Семененко