Справа № 357/2666/26
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/2666/26
Провадження № 2-адр/357/6/26
У Х В А Л А

09 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Кардаш О. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду № 6 в м. Біла Церква без учасників справи заяву представника позивача адвоката Лісовенка Дмитра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просила: визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА №1970211 від 08.02.2026 р. винесену про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2026 року закрито провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Судом 04.03.2026 р. за вх..№14129 отримано заяву, в якій представник позивача адвокат Лісовенко Д. І. просив вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення 10533,00 грн., з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходилась справа №357/2666/26 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1972011 від 08.02.2026. 26.02.2026 Відповідач подав до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.238 КАС України. Заява Відповідача вмотивована виправлення ним помилок, допущених при винесенні постанови серії ЕГА №1970211 від 08.02.2026 шляхом її скасування. 27.02.2026 суд ухвалив закрити провадження у справі. Втім, суд не вирішив питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. В своєму позові, Позивачка вказувала, що розмір її судових витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, складає 10 533,00 грн., на підтвердження надавала докази сплати судового збору та отримання правничої допомоги, просила стягнути їх з Відповідача на свою користь.

Розглянувши клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за подання позову до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області сплатила судовий збір у розмірі 533,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2.534187265.1 від 16.02.2026.

При таких обставинах, сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню.

Крім того, представник позивача просив стягнути понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу.

Так, в силу ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-2 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, положення ч.1 ст.139 КАС України передбачають покладення всіх судових витрат на відповідача, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

В рамках даної справи ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2026 було закрито провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Так, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (п.8 ч.1 ст.238 КАС України).

Частина 2 ст.238 КАС України передбачає, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав до відшкодування позивачу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі зазначеної вище норми процесуального закону, а також розміру таких витрат, суд виходить з такого.

Зі змісту ст.139 КАС України, яка встановлює загальні правила розподілу судових витрат, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Разом з тим, ч.8 ст.139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Отже, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у спірному випадку процесуальним законом, суд має керуватися принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.

Подібні висновки щодо розподілу витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України викладені в постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001303, від 27 квітня 2023 року у справі № 260/3162/22, від 05 березня 2025 року у справі № 160/17422/23, від 01 квітня 2025 року у справі №520/25012/24 та від 08 серпня 2025 року у справі №751/9810/23, які підлягають врахуванню судом.

Підставою для закриття провадження у цій справі стало виправлення суб`єктом владних повноважень порушень прав позивача вже після подання позову до суду (пункт восьмий частини першої статті 238 КАС України).

Зі змісту ухвали від 27.02.2026 вбачається, що закриваючи провадження у справі, керувався приписами саме п.8 ч.1 ст.238 КАС України, зазначивши що відповідачем подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки 26.02.2026 рішенням заступника командира полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Гаврилова Микити Сергійовича, вже після відкриття провадження у справі, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1970211 від 08.02.2026, винесену поліцейським 1 батальйону 1 роти 2 взводу ППП м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП капралом поліції Захаровою А.О. стосовно ОСОБА_1 , скасовано, а справу закрито.

Власної заяви про відмову від позову позивач або його представник до суду не подавав, що виключає можливість застосування положень ст.140 КАС України щодо присудження на його користь всіх понесених ним судових витрат.

Отже, незважаючи на обізнаність позивача, що внаслідок вчинення відповідачем дій після звернення ним до суду оскаржувані ним порушення були виправлені, ним не було подано власного клопотання до суду про закриття провадження у справі.

За цих обставин, а також враховуючи, що провадження у справі закрито на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки понесені ним витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача.

Виходячи з наведеного правові підстави для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі відсутні.

Керуючись статтями 4, 77, 132, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Лісовенка Дмитра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 533,00 грн., який сплачений згідно платіжної інструкції №2.534187265.1 від 16.02.2026.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяБ. І. Кошель