Справа № 300/1187/26
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"09" березня 2026 р. Справа №300/1187/26

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши позовну заяву в адміністративній справі за позовом Керівника Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської області, до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури (далі, також прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (далі, також - позивач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської області (далі, також третя особа), 03.03.2026 звернувся в суд з позовною заявою до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі, також відповідач 1), філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі, також відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" щодо незабезпечення проведення робіт із винесення меж пам`ятки природи місцевого значення "Праліси Мізунського лісництва", площею 54,9 га., який розташований в кварталі 15 виділ 16, кварталі 18 виділ 17, в кварталі 19 виділи 5, 6 Мізунського лісництва Вигодського надлісництва та зобов`язати останнього відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити протягом 1 року з дня набрання рішенням законної сили розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду, на підставі якого провести роботи із винесення меж пам`ятки природи місцевого значення "Праліси Мізунського лісництва" шляхом закріплення їх в натурі (на місцевості);

- визнати протиправною бездіяльність Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" щодо невстановлення охоронних зон пам`ятки природи місцевого значення "Праліси Мізунського лісництва", площею 54,9 га., який розташований в кварталі 15 виділ 16, кварталі 18 виділ 17, в кварталі 19 виділи 5, 6 Мізунського лісництва Вигодського над лісництва та зобов`язати останнього відповідно до вимог чинного законодавства України протягом 1 року з дня набрання рішенням законної сили провести роботи із встановлення охоронних зон пралісової пам`ятки природи місцевого значення "Праліси Мізунського лісництва" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі, також КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Згідно з частиною сьомою статті 160 КАС України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Особливості звернення до адміністративного суду прокурора визначені статтею 53 КАС України.

Відповідно до частин четвертої вказаної норми прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі, також Закон №1697-VII) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому положеннями частини 4 №1697-VII закріплено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

З аналізу частини 3 статті 23 Закону №1697-VII слідує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.

Таке "не здійснення захисту" полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Водночас, "здійснення захисту неналежним чином" полягає в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Проте, "неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їхнього захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому прокурор, звертаючись з позовною заявою та обґрунтовуючи підстави звернення до суду через протиправність "не здійснення захисту" суб`єктом владних повноважень або "неналежність" такого захисту повинен навести не лише свою суб`єктивну думку щодо "не здійснення захисту" або "неналежність" такого захисту, але й підтвердити це для суду відповідними доказами (тобто таким обставинам повинна бути надана юридична оцінка).

У статті 131-1 Конституції України наголошено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді лише у виключних випадках. Тобто, прокурор може звертатися в інтересах держави, в особі визначеного ним суб`єкта владних повноважень, в особливих, поодиноких ситуаціях, як виняток із загальних правил. У кожному такому виключному випадку прокурор повинен довести, що на момент звернення до суду з позовом суб`єкт владних повноважень, в інтересах якого звертається прокурор, не міг зробити це самостійно.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор у виключних випадках може виконувати субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом та чи є обґрунтованими підстави для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічний правовий підхід наведено Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.07.2018 у справі №822/1169/17, від 13.05.2021 у справі №806/1001/17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 13.05.2021 у справі № 806/1001/17, від 05.09.2023 у справі № 260/4044/22, від 14.11.2024 у справі № 160/14510/22, від 24.01.2025 у справі №520/13228/23 та у справі №520/30126/23, від 30.01.2025 у справі №420/22304/23, від 31.01.2025 у справі №240/28363/23, від 04.09.2025 у справі №280/8959/23, від 30.10.2025 у справі №120/13258/23, від 05.02.2026 у справі від 05.02.2026 тощо.

У спірному випадку, прокурор зазначає, що у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Калуською окружною прокуратурою листом від 24.10.2025 за № 52/1 1250вих-25 витребувано у Державної екологічної інспекції Карпатського округу інформацію про відповідні заходи реагування щодо усунення порушень законодавства про природно-заповідний фонд, у тому числі звернення з цих питань до суду. При цьому, прокурор звертає увагу, що Державна екологічна інспекція Карпатського округу листом №01-03/4459 від 03.11.2025 повідомила, що інспекцію в період 2022 року та станом на 31.10.2025 року не проводилися заходи державного нагляду (контролю) пралісової пам`ятки природи місцевого значення "Праліси Мізунського лісництва" площею 54,9 га, розташованої в кварталі 15, виділ.16, квартал 18 виділ 17 та в кварталі 19 виділ 5,6 Мізунського лісництва Вигодського надлісництва філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України". Таким чином, на переконання прокуровра, Державною екологічною інспекцією Карпатського округу, як спеціально уповноваженим органом у сфері контролю за дотриманням вимог законодавства про природно-заповідний фонд не вжито заходів, спрямованих на зобов`язання ДСГП "Ліси України" філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" щодо вжиття заходів з приводу організації проведення робіт із встановлення меж та охоронної зони в натурі (на місцевості) пам`ятки природи місцевого значення "Праліси Мізунського лісництва", площею 54,9 га., який розташований в кварталі 15 виділ 16, кварталі 18 виділ 17, в кварталі 19 виділи 5, 6. Мізунського лісництва Вигодського надлісництва філії "Карпатський лісовий офіс ДП "Ліси України" та зобов`язання вчинити такі дії.

Розглянувши вказані доводи прокурора, суд звертає увагу, що Державною екологічною інспекцією Карпатського округу у листі №01-03/4459 від 03.11.2025 не обґрунтовано не можливість звернення (формування та направлення) до Державної екологічної інспекції України матеріалів для отримання рішення Міністерства і погодження Державної екологічної інспекції України на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Таким чином, прокурором та позивачем не доведено неможливість врегулювання спірного питання в досудовому порядку шляхом реалізації Державною екологічною інспекцією Карпатського округу своїх повноважень.

Також, суд зазначає, що жодних обставин, які б перешкоджали Державній екологічній інспекції Карпатського округу звернутися до суду з позовом на захист порушеного права, не наведено ні у обґрунтуванні прокурора, ні у долучених до позову листах.

Відтак, прокурором не доведено неможливість або відсутність можливості позивача, зокрема, Державної екологічної інспекції Карпатського округу, звернутися з відповідним позовом, оскільки позивач, в особі яких в інтересах держави з позовом до суду звернулась прокуратура, має підстави і можливість самостійно захищати свої права і прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим позивачем або відсутності у нього процесуальної дієздатності.

Таким чином, у позовній заяві відсутнє обґрунтування необхідності захисту інтересів держави у спірних правовідносинах прокурором, не обґрунтовані підстави звернення до суду, не зазначені докази на підтвердження підстав для представництва відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, слід звертає увагу, що відповідно до пункту 7 частини 4 статті 169 КАС України визначено самостійні підстави для повернення позову у випадку відсутності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

На підставі наведеного, керуючись статями 160, 161, 169, 171 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Керівника Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Карпатського округу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської області, до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій - залишити без руху.

Надати Керівнику Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду письмових пояснень щодо представництва інтересів Державної екологічної інспекції Карпатського округу з наданням:

- доказів вжиття прокуратурою позасудових заходів для спонукання Державної екологічної інспекції Карпатського округу ініціювати позов до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", а також відмови Державною екологічною інспекцією Карпатського округу вжити заходи з подачі позову та/або ненадання прокуратурі письмової відповіді;

- доказів відсутності у Державної екологічної інспекції Карпатського округу можливості виконання покладених на неї повноважень, в тому числі, в частині звернення до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України";

- доказів звернення Державної екологічної інспекції Карпатського округу (формування та направлення) до Державної екологічної інспекції України матеріалів для отримання рішення Міністерства і погодження Державної екологічної інспекції України на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

У разі неможливості долучення певних доказів, повідомити про причини неможливості подання таких доказів.

Роз`яснити, що в разі бездіяльності щодо усунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.