Справа № 420/23095/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ст. 262 ч. 5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо визнання ОСОБА_2 придатним до військової служби без належного проходження військово-лікарської комісії;

- визнати недійсними результати ВЛК від 18.04.2025 року, на підставі яких її сина було визнано придатним до військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відповідні зміни до військово-облікового документа ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є законним представником неповнолітньої особи - ОСОБА_2 , а тому 18.04.2025 року вони звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою проставлення ОСОБА_2 на первинний військовий облік. При цьому, ОСОБА_2 має статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройного конфлікту.

Водночас, 21.04.2025 року сину позивача було видано військово-обліковий документ, де зазначено, що він придатний до проходження військової служби. Це рішення ухвалене без проходження ВЛК, без повного пакета медичних документів і без залучення законного представника, що, на думку позивачів, є грубим порушенням процедури.

Не погоджуючись із діями ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо визнання ОСОБА_2 придатним до військової служби без належного проходження військово-лікарської комісії, позивачі звернулись до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою суду справі №420/23095/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Під час розгляду справи від представника ІНФОРМАЦІЯ_6 до суду надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що згідно п.1 Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 року №932, цей Порядок визначає механізм взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, без проходження медичного огляду. Враховуючи вищевикладене, згідно вимог діючого законодавства, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 18.04.2025 року, самостійно пройшов психологічне тестування, та з 18.04.2025 був взятий за його заявою на військовий облік призовників у ІНФОРМАЦІЯ_8 (як внутрішньо переміщена особа з Донецької області) без проходження медичного огляду та визнаний попередньо придатним до військової служби, відомості про що і були внесені встановленим порядком до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Додатково зазначено, що медичному огляду ОСОБА_2 підлягає 30.06.2026 року (після закінчення терміну його навчання).

Ухвалою суду від 15.09.2025 року провадження у справі №420/23095/25 було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та в подальшому поновлено ухвалою суду від 27.10.2025 року.

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд у справі встановив наступне.

ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройного конфлікту, на підтвердження чого надано розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.07.2023 року №236.

ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується відомостями з облікової картки призовника за № НОМЕР_2 .

В обліковій картці призовника за № НОМЕР_2 у графі «службові відмітки» зазначено, що відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції Закону №4197 від 09.01.2025 року) та вимог постанови Кабінету Міністрів України №932 від 16.08.2024 року ОСОБА_2 взятий на військовий облік призовників в ЄДРПВР без проходження медичного огляду та визнаний попередньо придатним до військової служби (довідка ВПО від 01.10.2022 року №5105-).

При цьому, згідно військово-облікового документу №2, ОСОБА_2 придатний на підставі довідки ВЛК з метою взяття громадян України на військовий облік призовників (2008 р.н.) від 18.04.2025 року № гр. І ст. Підлягає повторному медичному огляду 30.06.2026 року.

Відповідачем також наданий формуляр засвідчення згоди громадянина України під час взяття на військовій облік призовників щодо виконання ним заходів професійно-психологічного відбору, який датований 18.04.2025 року та підписаний ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із діями ІНФОРМАЦІЯ_3 , якими визнано ОСОБА_2 придатним до військової служби без належного проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан, який продовжувався в подальшому та діє до цього часу.

Також Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулюються Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII (далі Закон України №3543-XII).

Згідно ст. 1 Закону України №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби закріплено в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) (у редакції від 17.01.2025 року).

Згідно ч. ст.1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч.7 ст.1 Закону №2232-XII).

За ст.9 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема, призовники - особи, які взяті на військовий облік.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.14 Закону №2232-ХІІ взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей.

Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Щороку з 1 січня до 31 липня громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, беруться на військовий облік призовників із внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом:

проходження електронної ідентифікації та уточнення своїх персональних даних засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

особистого прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з поданням необхідних документів, перелік яких встановлюється Міністерством оборони України.

Варто зазначити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 був взятий на військовий облік призовників у ІНФОРМАЦІЯ_9 18.04.2025 року, тобто коли йому вже виповнилось 17 років, що відповідає приписам ст.14 Закону №2232-ХІІ.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 року №932 було затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №932), який, зокрема, визначає механізм взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, без проходження медичного огляду.

За п.3 Порядку №932 зазначено, що метою експериментального проекту є оптимізація та верифікація відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом обміну інформацією в цілях національної безпеки та оборони України.

Згідно п.4 Порядку №932 внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів Трембіта.

Відповідно до п.7 Порядку №932 взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років здійснюється відповідальними посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання.

Тобто, аналізуючи приписи Порядку №932, суд доходить висновку, що внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів Трембіта.

Як було встановлено судом під час розгляду справи, позивачі оскаржують визнання ОСОБА_2 придатним до військової служби без належного проходження військово-лікарської комісії.

Разом з тим, представником відповідача у відзиві було зауважено, що ОСОБА_2 з 18.04.2025 року було взято на військовий облік призовників у ІНФОРМАЦІЯ_10 без проходженням ним медичного огляду та визнано його попередньо придатним до військової служби.

При цьому, згідно наданого до суду військово-облікового документу призовника, він підлягає повторному медичному огляду лише 30.06.2026 року, що, на думку суду, не свідчить про визначення відповідачем конкретного ступеню придатності неповнолітнього сина позивача до проходження військової служби.

Матеріали справи також не містять доказів проходження ОСОБА_2 ВЛК для визначення його ступеню придатності для проходження військової служби.

З цього приводу варто зазначити, що ні приписи ст.14 Закону №2232-ХІІ, ні приписи Порядку №932 не передбачають взяття громадян України на військовий облік в якості призовників на підставі проходження ВЛК. Навпаки, щороку з 1 січня до 31 липня громадяни України чоловічої статі, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, беруться на військовий облік призовників із внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, без проходження відповідної військово-лікарської комісії.

Визнання ОСОБА_2 попередньо придатним до військової служби без проходження медичного огляду, про що представник відповідача самостійно посилається у відзиві, зазначаючи про наявність ВЛК від 18.04.2025 року, на думку суду, не свідчить про те, що він наразі підлягає проходженню військової служби в розумінні Закону №2232-ХІІ.

Крім того, за весь час розгляду справи позивачі не надали належних обґрунтувань відносно того, яким чином визнання ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_2 попередньо придатним до військової служби та взяття його облік призовників порушує права та законні інтереси останнього станом на час звернення до суду.

У рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Така правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2025 року по справі №420/8830/20.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначені обставини суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивачів, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на їх користь суми судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову до суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне найменування сторін по справі:

Позивачі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя О.В. Білостоцький

.