Справа № 480/2199/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Гелета
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. Справа № 480/2199/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025, по справі № 480/2199/25

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м.Києві треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт-Авто" , Державна казначейська служба України

про визнання протиправною бездіяльності щодо помилково сплачених грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо неповернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суми помилково сплачених грошових коштів в розмірі 200000 грн;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення фізичній особі - підприємцю Самофалову Д.М. помилково сплачених коштів згідно платіжного доручення №2059 від 20 січня 2022 на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 позовну заяву задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо неповернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суми помилково сплачених згідно платіжного доручення №2059 від 20 січня 2022 на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість грошових коштів в розмірі 200000 грн.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у місті Києві підготувати та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення фізичній особі - підприємцю Самофалову Д.М. помилково сплачених коштів згідно платіжного доручення №2059 від 20 січня 2022 на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в сумі 200000 грн.

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що жодна норма податкового законодавства не передбачає у Головного управління ДПС у м. Києві повноважень або механізму повернення спірних коштів, як і не передбачає можливості впливати на рух коштів, які надійшли від третьої особи. Особа, яка не є платником податку на додану вартість і не є власником відповідного електронного рахунку, не може ініціювати рух коштів у СЕА ПДВ, а здійснене нею перерахування не створює для платника податку на додану вартість жодного права чи можливості розпоряджатися такими коштами.

Також, відповідач зазначив, що власником електронного рахунку СЕА ПДВ є ТОВ «Вольт-Авто», а тому саме воно є тією особою, на рахунок якої проведено перерахування. Саме ТОВ «Вольт-авто», а не контролюючий орган, є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, між ТОВ «Вольт-Авто» (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №22011401 від 14.01.2022.

Згідно з додатком №1 до договору №22011401 від 14.01.2022 за договором купівлі-продажу сторони обумовили, що продавець зобов`язується передати покупцю автомобіль з наступними характеристиками: Volkswagen ID4 Crozz Pro, 2020, вартість транспортного засобу (автомобіля) складає 974625 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору №22011401 від 14.01.2022 оплата за транспортний засіб здійснюється покупцем у грошовій формі в національній валюті України гривні у безготівковій формі на банківський рахунок продавця.

На виконання договору №22011401 від 14.01.2022 на рахунок ТОВ «Вольт-Авто» ФОП ОСОБА_1 перераховані кошти в загальній сумі 300000 грн.

В подальшому, у зв`язку із розірвання договору №22011401 від 14.01.2022 на вимогу ФОП ОСОБА_1 ТОВ «Вольт-Авто» було повернуто кошти в загальній сумі 300000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №378 від 14.12.2022.

Також, на виконання договору №22011401 від 14.01.2022 ФОП ОСОБА_1 відповідно до платіжного доручення №2059 від 20.01.2022 були перераховані ТОВ " Вольт-Авто " кошти в сумі 200000 грн., які були перераховані не на поточний рахунок ТОВ "Вольт-Авто ", а на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) за № UA 0467029 в Казначействі України.

З метою повернення помилково перерахованих коштів ФОП ОСОБА_1 звернувся з листами №1 від 06.03.2023 до податкового органу, №2 від 06.03.2023 до Державної казначейської служби України, № 3 від 06.03.2025 до ТОВ "Вольт-Авто" щодо повернення коштів в сумі 200000 грн., сплачених згідно платіжного доручення №2059 від 20.01.2022

Головне управління ДПС у м. Києві листом №19449/6/26-15-19-06-10 від 23.03.2023 повідомило позивача, що для перерахування до бюджету/на поточний рахунок коштів ТОВ "Вольт-Авто", що надійшли на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) ТОВ "Вольт-Авто" повинен заповнити додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)".

Сума коштів включається ДПС України до відповідного реєстру, який направляється Казначейству, яке на підставі отриманого реєстру не пізніше п`ятого робочого дня, після закінчення граничного строку для сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, перераховує такі кошти до бюджету або на поточний рахунок платника ( залежно від напряму, вказаного платником у заяві).

Державна казначейська служба України листом № 11-11-11/5259 від 28.03.2023 повідомила, що для вирішення питання повернення коштів в сумі 200000 грн., помилково сплачених ФОП Самофаловим Д.М. на рахунок в СЕА ПДВ ТОВ " Вольт-Авто ", необхідно звернутися до ДПСУ.

У свою чергу, ТОВ " Вольт-Авто" у листі №17/03 від 17.03.2023 зазначило, що відповідно до п. 200-1-4 ст. 200-1 Податкового кодексу України збільшення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ відбувається лише на суму поповнення, яка надходить з власного поточного рахунку платника податків власника рахунку в СЕА ПДВ, тому ТОВ "Вольт-Авто" не має права власності на кошти, що були помилково зараховані на рахунок товариства в системі адміністрування ПДВ.

Додатково листом №22/01 від 22.01.2025 ТОВ "Вольт-Авто" повідомило ФОП ОСОБА_1 , що так як кошти були сплачені іншою особою на рахунок з адміністрування ПДВ, ТОВ «Вольт-Авто» не отримало з цих коштів реєстраційного ліміту і не має права на бюджетне відшкодування цих коштів.

Враховуючи, що перераховані згідно з платіжним дорученням №2059 від 20.01.2022 в сумі 200000 грн. на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) не повернуті, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на відсутність законодавчого механізму повернення помилково сплачених на електронний рахунок у СЕА ПДВ, які обліковуються поза межами реєстраційного ліміту, є обґрунтованим повернення помилково сплачених грошових зобов`язань на підставі передбаченого ст. 43 Податкового кодексу України механізму.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Пунктом 200-1.2 ст. 200-1 Податкового кодексу України встановлено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу; б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку; в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України; г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1статті 43 цього Кодексу.

За правилами п. 200-1.5 ст. 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Кошти, що надійшли на рахунки, визначені у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня. Реквізити такого спеціального рахунка платник - сільськогосподарське підприємство, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зобов`язаний зазначати у податковій звітності з податку на додану вартість.

Відповідно до п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника.

Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка не призведе до формування від`ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).

На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову політику, має право надсилати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість:

реєстри - для перерахування податку до бюджету в разі подання платником податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій;

коригуючі реєстри - для уточнення інформації, зазначеної у раніше надісланих реєстрах.

Отже, кошти, які зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, повертаються на поточний рахунок саме такого платника податків. Повернення коштів іншому платнику податків норма пункту 200-1.6 статті 200-1 Податкового кодексу України не передбачає. При цьому положення пункту 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України свідчить, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника не зараховуються кошти, які надійшли на цей рахунок від інших платників податків (окрім випадків, передбачених підпунктом «в» цього пункту).

Водночас, п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.4-1 ст. 43 Податкового кодексу України у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Повернення у випадках, визначених законодавством, сум податку на додану вартість, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, при ввезенні товарів на митну територію України здійснюється в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент оформлення митної декларації/аркуша коригування, на підставі яких здійснюватиметься таке повернення.

Так, підп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає помилково сплаченими грошовими зобов`язаннями як суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету та/або на єдиний рахунок від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань, та у випадках, передбачених статтею 35-1 цього Кодексу.

Водночас, згідно з підп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Судовим розглядом встановлено, що сплачені 20.01.2022 ФОП Самофаловим Д.М. на рахунок в СЕА ПДВ № UA0467029, відкритий ТОВ «Вольт-Авто» у Казначействі в СЕА ПДВ кошти в сумі 200000,00 грн. із призначенням платежу: «Оплата за електромобiль згiдно договора 22011401 вiд 14.01.2022 р Без НДС» не належать до грошових зобов`язань, які сплачені до відповідного бюджету, у розумінні положень Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, рахунок у системі електронного адміністрування податку - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до п. 200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України.

Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі.

Відповідно до п. 20 Порядку № 569 для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДПС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.

У разі подання платником податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку за попередні звітні (податкові) періоди, які передбачають збільшення податкових зобов`язань з податку, що підлягають перерахуванню до бюджету, для перерахування таких зобов`язань до бюджету ДПС не пізніше наступного робочого дня подання таких уточнюючих розрахунків надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.

У разі подання платниками податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку за попередні звітні (податкові) періоди, за результатами яких зменшуються позитивні нарахування в межах залишку узгоджених податкових зобов`язань, не сплачених до бюджету, що обліковуються Казначейством до виконання в повному обсязі, ДПС не пізніше наступного робочого дня подання таких уточнюючих розрахунків надсилає Казначейству коригуючий реєстр.

На підставі такого реєстру Казначейство уточнює інформацію, зазначену в раніше надісланих реєстрах.

У разі зміни даних платника податку, зазначених в абзаці першому цього пункту, та/або реквізитів його поточного рахунка, на який зараховуються кошти з електронного рахунка, ДПС надсилає Казначейству коригуючі реєстри.

Згідно з п. п. 26-27 Порядку № 569 повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку, зарахованих до бюджету з електронного рахунка платника податку в порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 Кодексу, здійснюється шляхом перерахування таких коштів виключно на електронний рахунок платника податку, а у разі його відсутності на дату звернення платника податку із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку чи на дату фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податку в установі банку.

У разі анулювання реєстрації платника податку податкові зобов`язання визначаються на підставі податкової звітності з податку за підсумками останнього звітного (податкового) періоду, визначеного пунктом 184.6 статті 184 Кодексу. Залишок коштів на електронному рахунку платника податку після розрахунків з бюджетом за результатами останнього звітного (податкового) періоду перераховується до бюджету.

Якщо після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на електронному рахунку недостатній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на підставі поданих контролюючому органу податкових декларацій з податку, остаточний розрахунок з бюджетом таким платником здійснюється з поточного рахунка на електронний рахунок.

Якщо залишок коштів на електронному рахунку, який після анулювання реєстрації платника податку перераховано до бюджету, перевищує суми узгоджених податкових зобов`язань з податку за результатами останнього звітного (податкового) періоду, такі суми повертаються з бюджету в порядку, передбаченому статтею 43 Кодексу, за заявою платника податку.

Таким чином, електронний рахунок платника податку на додану вартість відкривається Казначейством останньому на безоплатній основі та виключно з цього рахунку здійснюються розрахунки з бюджетом у частині сплати цього податку. Відтак, зарахування коштів на такий рахунок неможливо ототожнювати із зарахуванням коштів до бюджету. Повернення за правилами статті 43 Податкового кодексу України коштів з такого рахунку допускається виключно у випадку, коли після анулювання реєстрації платника податку кошти з цього рахунку переховано до бюджету і вони перевищують суму узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ за результатами останнього звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що 20.01.2022 на рахунок № UA0467029, відкритий ТОВ «Вольт-Авто» у Казначействі в СЕА ПДВ, зараховано кошти в сумі 200000,00 грн. від платника ФОП Самофалов Д.М. із призначенням платежу: «Оплата за електромобiль згiдно договора 22011401 вiд 14.01.2022 р Без НДС».

За інформацією Державної казначейської служби України станом на 27.03.2025 залишок коштів на рахунку становить 200000 грн.

Також, Державною казначейською службою України повідомлено, що повернення коштів у сумі 200000,00 грн., помилково сплачених позивачем на рахунок в СЕА ПДВ, лежить у компетенції податкового органу, оскільки списання коштів з ПДВ-рахунку відбувається у визначених законодавчих випадках у разі подання податковим органом до органу казначейства реєстрів на списання коштів.

З метою повернення помилково перерахованих коштів ФОП Самофалов Д.М. звертався до податкового органу з заявою про повернення коштів, сплачених згідно платіжного доручення №2059 від 20.01.2022.

Податковий орган у відповідь на звернення позивача листом №19449/6/26-15-19-06-10 від 23.03.2023 фактично відмовив з огляду на неможливість повернення на поточний рахунок платника податку помилково сплачених на електронний рахунок ТОВ "Вольт-Авто" коштів у сумі 200000 грн.

При цьому, зазначені кошти, які помилково були зараховані в СЕА ПДВ ТОВ "Вольт-Авто", не можуть бути повернуті ФОП ОСОБА_1 , оскільки не передбачено перерахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ одного платника на рахунок іншого платника.

Крім того, ТОВ "Вольт-Авто" також не має можливості розпорядження такими коштами, оскільки вказана сума не є поповненням ліміту електронного рахунку платника ПДВ останнього, у зв`язку з чим ТОВ «Вольт-Авто» також не має змоги подати декларацію з ПДВ до відшкодування на поточний рахунок, що унеможливлює їх повернення в порядку п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що у питанні повернення позивачу помилкового перерахованих на рахунок в СЕА ПДВ ТОВ "Вольт-Авто" коштів виникла ситуація, яка ускладнена відсутністю законодавчо закріпленого механізму такого повернення.

Втім, наведені обставини не можуть бути підставою для відмови у вирішенні даного спору.

Так, за загальним правилом право розпорядження коштами на рахунку в СЕА ПДВ належить двом особам - платнику податку і податковому органу. Проте, за відсутності участі коштів, що надійшли на такий рахунок від іншого платника податку, у формуванні реєстраційного ліміту, можливість розпоряджатися такими коштами у платника податку відсутня, що свідчить, що таке право залишається лише за податковим органом.

Разом з тим, положеннями п. 200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України визначено, що електронний рахунок у СЕА ПДВ може поповнюватися тільки з поточного рахунку платника податків. Тобто, грошові кошти, перераховані не з поточного рахунку самого платника, не повинні були взагалі зараховуватися на електронний рахунок. У свою чергу вказана прогалина у нормативному механізмі зарахування коштів на рахунок у СЕА ПДВ не може бути перешкодою у можливості реалізації особою права на повернення помилково перерахованих коштів на власний рахунок.

Отже, незважаючи на зарахування 20.01.2022 на рахунок ТОВ «Вольт-Авто» в СЕА ПДВ суми 200000 грн., зазначена операція не призвела до збільшення реєстраційного ліміту для ТОВ "Вольт-Авто", що не заперечується ТОВ "Вольт-Авто", оскільки кошти були перераховані не з власного поточного рахунку і перебувають там без жодного руху, що не заперечується і відповідачем, а також підтверджуються письмовими поясненнями ДКС України.

Колегію суддів враховано, що чинним законодавством України не передбачено повноважень органів Державної казначейської служби України відмовити платнику, який подав до банку оформлений платіжний документ, на проведення відповідного зарахування коштів на рахунок зазначеного в платіжному документі одержувача, з підстав невідповідності підстави платежу приписам Податкового кодексу України.

Водночас, органи Державної податкової служби України на стадії здійснення банківського платежу одним суб`єктом господарювання на рахунок в СЕА ПДВ іншого платника податку також не наділені повноваженнями на не зарахування відповідних сум на такий електронний рахунок, позаяк не супроводжують здійснення платіжної операції.

СЕА ПДВ працює в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 Податкового кодексу України та Порядку № 569.

Списання коштів з ПДВ-рахунку платника податку відбувається у визначених законодавчих випадках - коли податковий орган подасть органу Казначейства реєстри на списання коштів з ПДВ-рахунку та у визначеній цими реєстрами сумі.

Відповідно до ст. 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Отже, втручання у право мирного володіння майном позивача має переслідувати легітимну мету, яка чітко передбачена національним законодавством, зокрема, приписами Податкового кодексу України. Однак, у разі відсутності відповідного механізму повернення коштів, слід застосовувати одну з основоположних засад податкового законодавства, визначену підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, а саме, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що зважаючи на відсутність законодавчого механізму повернення помилково сплачених на електронний рахунок у СЕА ПДВ, які обліковуються поза межами реєстраційного ліміту, вирішення даного спору можливе із застосуванням загальних правил повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, визначених статтею 43 Податкового кодексу України.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2025 у справі № 320/45550/23.

Доводи апелянта про те, що належним відповідачем у справі є ТОВ "Вольт-Авто", оскільки на його рахунок здійснено переведення коштів, є необґрунтованими, оскільки ПДВ-рахунок це спеціальний рахунок у Державному казначействі, який відкривається платнику автоматично для роботи в Системі електронного адміністрування ПДВ, зараховані на вказаний рахунок кошти не збільшили ТОВ "Вольт-Авто" ліміт ПДВ у СЕА, отже не надійшли в його розпорядження, що виключає можливість звернення позивача до свого контрагента з вимогами про повернення коштів, як і повернення таких коштів на рахунок ТОВ "Вольт-Авто".

Таким чином, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо обраного способу захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо неповернення ФОП ОСОБА_1 суми помилково сплачених згідно платіжного доручення №2059 від 20.01.2022 на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість грошових коштів в розмірі 200000 грн. та зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення позивачу помилково сплачених коштів згідно платіжного доручення №2059 від 20.01.2022 на рахунок ТОВ "Вольт-Авто" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 по справі № 480/2199/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло