Справа № 620/16216/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я. за участі позивача ОСОБА_1 та її представника Веремій Т.М., представника відповідача Дарди О.М., представника третьої особи-1 Ткачук Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, треті особи - Кабінет Міністрів України та Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності, про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

10.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.10.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги в разі загибелі поліцейського під час дії воєнного стану щодо її сина, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого сержанта поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Чернігівській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в разі загибелі поліцейського під час дії воєнного стану, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі поліцейського під час дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.06.2022 № 376, неправомірно відмовив позивачці в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_1 , поліцейського під час дії воєнного стану.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 року у задоволені позову відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність рішень.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, зокрема те, що її син ОСОБА_1 , поліцейський загинув під час дії воєнного стану, під час виконання бойового завдання в зоні, яка відноситься до зони де відбуваються бойові дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 витребувано справу зі суду першої інстанції, і після її надходження, ухвалою від 25.07.2025 відкрито апеляційне провадження.

Справу призначалось до слухання у порядку письмового провадження, слухання продовжувалось, та 20.11.2025 було залучено Кабінет Міністрів України та Міністерство національної єдності України (попередня назва - Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій) як третіх осіб і слухання справи було призначено у відкрите судове засідання.

Внаслідок реорганізації третьої особи Міністерство національної єдності України, визначено третьою особою Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності, про що постановлено відповідну ухвалу.

Відповідач та треті особи подали письмові заперечення щодо доводів апеляційної скарги.

У судовому засідання позивачка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача та третьої особи Кабінету Міністрів України заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є синим позивачки.

Старший сержант поліції ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходив службу в поліції та перебував на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Чернігівській області.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 19.02.2024 № 100о/с дск «Про відрядження поліцейських ГУНП в Чернігівській області у підпорядкування центру розвідки оперативного угрупування військ «Чернігів», для виконання бойових (спеціальних) завдань в умовах воєнного стану» з 19.02.2024 до особливого розпорядження була відряджена до Новгород-Сіверської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області у підпорядкування центру розвідки оперативного угрупування військ «Чернігів» для виконання бойових (спеціальних) завдань в умовах воєнного стану група поліцейських - спецпризначенців ГУНП в Чернігівській області, до складу якої також входив поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПОП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 (а.с. 76).

08.03.2024 в наслідок обстрілу лісового заказника «Грем`яцький», що знаходиться поблизу с. Ясна Поляна Новгород-Сіверської міської громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де несли службу поліцейські ГУНП в Чернігівській області, старший сержант поліції ОСОБА_1 отримав вогнепальні порання.

Відповідно до висновку службового розслідування від 26.03.2024, затвердженого начальником ГУНП в Чернігівській області Іваном Іщенком 26.03.2024, у період часу з 12 год. 35 хв. по 12 год. 50 хв., 08.03.2024, між селами Ясна Поляна та Михальчина Слобода Новгород-Сіверської територіальної громади, Новгород-Сіверського району Чернігівської області під час виконання бойових (спеціальних) завдань на спостережному пункті, внаслідок мінометного обстрілу, отримали поранення чотири поліцейські батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Чернігівській області.

Попередньо встановлено, що 08.03.2024, о 13 год. 47 хв. до чергової частини Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що у період часу з 12 год. 35 хв. до 12 год. 50 хв., біля с. Ясна Поляна (відстань до кордону з рф близько 2,2 км), Новгород-Сіверської ТГ, Новгород-Сіверського району прослуховувались 5 вибухів, ймовірно з міномету калібру 120 мм., обстріл вівся з території рф.

У результаті мінометного обстрілу у вказаний період часу, під час виконання бойових (спеціальних) завдань на спостережному пункті в районі лісового заказника «Грем`яцький» між селами Ясна Поляна та Михальчина Слобода Новгород-Сіверського району Чернігівської області отримали поранення четверо поліцейських, серед яких ОСОБА_1 (а.с. 64-75).

З 08.03.2024 по 05.04.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в Чернігівській обласній лікарні та у відділенні нейрохірургії Державної установи «Головний медичний центр МВС України», але 05.04.2024 ОСОБА_1 від отриманих поранень помер в Державній установі «Головний медичний центр МВС України» (а.с. 121-134).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 11.04.2024 № 212о/с було припинено службу в поліції та виключено старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі списків особового складу у зв`язку зі смертю.

За результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку, призначеного наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.03.2024 № 346, було складено Акт № 7 від 19.07.2024, яким встановлено, що поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПОП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 отримав поранення 08.03.2024, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії воєнного стану під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (а.с. 47-58).

17.09.2024 позивачка, як матір загиблого, 05.04.2024 поліцейського БПОП ГУНП в Чернігівській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (а.с. 38).

Висновком ГУНП в Чернігівській області від 09.10.2024, затвердженого начальником ГУНП в Чернігівській області Іваном Іщенком 11.10.2024, позивачці було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі поліцейського під час дії воєнного стану у зв`язку з тим, що старший сержант поліції ОСОБА_1 отримав 08.03.2024 поранення, від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка станом на 08.03.2024 не була визначена районом ведення бойових дій, що свідчить про відсутність законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (а.с. 41-42).

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Пунктом 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Пунктом 3 частини першої статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності, зокрема, II групи -300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

З метою забезпечення виконання повноважень, покладених на поліцію, статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено гарантії професійної діяльності поліцейського; зокрема, держава гарантує поліцейському право на отримання соціального і правового захисту, передбаченого Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина друга статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», враховуючи необхідність вирішення багатьох невідкладних питань, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, виконанням завдань щодо подолання збройної агресії та захисту держави, мобілізаційних та низки інших процесів, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), положеннями якої врегулював деякі особливості окремих виплат (в тому числі одноразової грошової допомоги), зокрема для поліцейських, як осіб, які безпосередньо були залучені до виконання зазначених завдань.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема, установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, згідно змісту Постанови № 168 слідує, що вона установлює 2 види виплат на період дії воєнного стану: 1) додаткову винагороду для різних категорій військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168, у разі несення ними служби; 2) одноразову грошову допомогу сім`ям загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168.

Обидва види виплат стосуються одних і тих самих осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168, але в першому випадку вони виплачуються їм безпосередньо, а у другому - їх сім`ям.

Також, спільною ознакою передбачених цією постановою виплат є їх обмеженість у часі, оскільки з назви Постанови № 168 слідує, що вона урегульовує лише окремі питання і лише деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям саме під час дії воєнного стану.

З огляду на це розуміння правової природи одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168, необхідно розглядати у взаємозв`язку з особливостями виплати додаткової винагороди для різних категорій військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168, в тому числі поліцейських, у разі несення ними служби в умовах воєнного часу.

Виходячи зі змісту положень пунктів 1 та 1-2 Постанови № 168, можна виокремити 4 категорії поліцейських, які мають право на отримання додаткової винагороди у період воєнного стану:

- поліцейські, щодо яких Постановою № 168 не встановлено жодних умов, окрім, як наявність воєнного стану, та яким виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень;

- поліцейські, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- поліцейські, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

- поліцейські, які у зв`язку із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, включаються до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.

Таким чином, виплати передбачені Постановою № 168 виплачуються у період воєнного стану і право на ці виплати у період воєнного стану мають всі без винятку поліцейські, однак її розмір диференціюється залежно від низки спеціальних умов, якими є:

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів;

- виконання бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 хоча і знаходився у відрядженні, проте отримав травми, від яких у подальшому помер, під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, тобто в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Посилання апелянта на те, що район громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області відноситься до зон бойових дій, не заслуговує уваги, оскільки основним критерієм отримання цієї виплати є те, що ОСОБА_1 отримав смертельні травми під час виконання службових обов`язків, а не при виконанні бойового завдання чи брав безпосередню участь у бойових діях в зоні бойових дій.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є правильними.

Щодо решти доводів апелянта судова колегія зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність спірного рішення.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 09.03.2026.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, треті особи - Кабінет Міністрів України та Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності, про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк