Справа № 140/11367/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/11367/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Док-Агро до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Док-Агро (далі ТзОВ Док-Агро, позивач) звернулося з позовом до Рівненської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000181 від 13.08.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство з метою митного оформлення товару (сировина, що використовується для кормових та технічних продуктів - L-Лізин кормовий гідрохлорид), придбаного на умовах зовнішньоекономічного контракту №23SK414 від 03.08.2023, укладеного з компанією Aollen Biotech Co. Ltd., 12.08.2025 подало до Рівненської митниці митну декларацію (далі МД) №25UA05U9, в якій митну вартість товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту).

Однак, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1 та виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000181 від 13.08.2025, визначивши митну вартість за резервним методом. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, та містять розбіжності.

Позивач із прийнятим рішенням не погоджується та вважає коригування митної вартості за резервним методом протиправним, оскільки документи, надані до митного оформлення згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), мали всі необхідні відомості для перевірки заявленої митної вартості за основним методом, а у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку позивача, митний орган не підтвердив належними доказами та доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Ні в запиті про надання додаткових документів, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Також рішення відповідача не містить докладної інформації (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої ним, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Позивач вважає, що надані ним документи в частині підтвердження заявленої митної вартості не містять розбіжностей чи ознак підробки, а вимога про надання додаткових документів є безпідставною й митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.84).

В поданому до суду 23.10.2025 відзиві на позовну заяву відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування такої позиції зазначив, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за МД №25UA05U9 від 12.08.2025 було виявлено розбіжності у поданих документах, а саме: - декларантом документально не підтверджено відомості про торгівельну марку товару; - до митного оформлення надано копії митних декларації країни відправлення (Китай) від 25.05.2025 №00539953 та №00539965 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у них; - згідно коносаменту від 28.05.2025 №BW25050389, порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 02.08.2025 №05600, маршрут перевезення Воля БарановськаХрубешовІзовКлевань. При цьому до МД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України; - рахунок від 05.08.2025 №СФ-45258 та довідка від 05.08.2025 №0501 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, то декларанту на законних підставах запропоновано надати додаткові документи для спростування сумнівів митниці у достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість.

Оскільки декларантом не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості; у свою чергу, митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: товар №1 - 1,4501 дол. США/кг (митна декларація від 23.05.2025 №25UA85U1).

З огляду на наведене вище, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000181 від 13.08.2025 є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.

У поданій до суду 24.10.2025 відповіді на відзив позивач зазначає, що викладені у відзиві твердження жодним чином не спростовують викладені у позовній заяві доводи (а.с.110-114).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено (а.с.107).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

03.08.2023 між ТзОВ Док-Агро (покупець) та Aollen Biotech Co. Ltd. (продавець, Китай) було укладено зовнішньоекономічний контракт №23SK414. Відповідно до умов контракту продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним контрактом товару (пункт 1.1). Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим контрактом до тому (пункт 1.3).

Базис поставки товару згідно з законодавством України з правилами INCOTERMS-2020 вказано у відповідному додатку (специфікації) до контракту (пункт 2.1).

Валюта контракту і платежу долар США (пункт 3.1.). Ціна товару, що поставляється по даному Контракту зазначена у відповідному Додатку (специфікації) до контракту (пункт 3.2).

Оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку: 1-й етап: 30% передоплата протягом 7 (семи) календарних днів з моменту узгодження і підписання сторонами специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний розпочати виробництво товару з дня отримання попередньої оплати на своєму банківському рахунку; 2-й етап: оплата 70% вартості товару повинно бути здійснено покупцем до прибуття товару в порт призначення та не пізніше ніж 30 днів з моменту відправлення (пункт 4.1).

Сторони контракту можуть передбачити інші умови оплати товару, які вказуються в специфікації на поставку відповідної партії товару, що є невід`ємною частиною Контракту (пункт 4.2) (а.с.33-35).

З метою здійснення господарської операції між покупцем та продавцем було укладено специфікацію від 28.02.2025 №14 щодо продажу: 1) L-lysine HCL feed grade 98.5% CAS 657-27-2/L-лізин кормовий 98.5% CAS 657-27-2 Meihua brand HS (код УКТЗЕД ), вартістю 180 630,00 дол. США; 2) L-Threonine feed grade CAS №72-19-5/L треонін кормовий CAS №72-19-5 Meihua brand HS (код УКТЗЕД ), вартістю 51 040,00 дол. США, а разом 231 670,00 дол. США, в якій було визначено наступні умови оплати: 20% - передоплата; 80% - перед завантаженням. Умови поставки: FOB Далянь, Китай (INCOTERMS-2020). Термін поставки визначено: квітень 2025 року (а.с.98).

Продавцем було надіслано покупцю проформу-інвойс від 28.02.2025 №PI25K0137 щодо здійснення оплати за товар в сумі 231 670,00 дол. США (а.с.42).

На виконання умов пункту 4.1 контракту від 03.08.2023 №23SK414, cпецифікації від 28.02.2025 №14 та на підставі проформи-інвойсу від 28.02.2025 №PI25K0137, ТзОВ Док-Агро було здійснено оплату в розмірі 46 334,00 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 31.03.2025, в розмірі 185 336,00 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 24.04.2025, із відміткою про проведення платежу банківською установою (призначення платежу: за Контрактом №23SK414 від 03.08.2023, специфікацією №14 від 28.02.2025, інвойс № PI25K0137 від 28.02.2025р) (а.с.22,23).

Згідно з комерційним інвойсом №SK25YY0666 від 04.03.2025 компанією Aollen Biotech Co. Ltd. (Китай) поставлено 162000 кг товару L-lysine HCL feed grade 98.5%, вартість партії товару становить 180630,00 дол. США (а.с.31).

Для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару декларант позивача 12.08.2025 подав до Рівненської митниці МД №25UA05U9 щодо товару: «Сировина, що використовується для кормових та технічних продуктів - L-Лізин кормовий гідрохлорид (сіль амінокислоти лізину) (L-LYSINE HCL FEED GRADE 98.5%) вага нетто 162000 кг, у вигляді гранул світло-коричневого кольору, замовлення №420250423, дата виробництва 2025-04-23, термін придатності 2027/04/22, CAS 657-27-2. Не містить допоміжних (змішаних) речовин (крохмалю, відновлюючих цукрів) Торговельна марка: MEIHUA. Виробник: Jilin Meihua Amino Acid Co., LTD. CN. Розфасована та упакована в 6480 поліетиленові мішки вагою по 25 кг кожний не містить наркотичних, психотропних засобів та прикурсорів (а.с.38-39). Фактурна вартість товару становить 180630,00 дол. США (еквівалентно 7486932,87 грн). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 8436864,99 грн (еквівалентно 203 548,00 дол. США) з урахуванням транспортних витрат у сумі 949 932,12 грн.

Для підтвердження митної вартості декларантом додано: сертифікат якості №JL-300-CBGD-170412-11 від 23.04.2025; пакувальний лист б/н від 04.03.2025; проформу-інвойс від 28.02.2025 №PI25K0137; рахунок-фактуру (iнвойс) №SK25YY0666 від 04.03.2025; коносамент №ZM25050121 від 10.03.2025; накладну УМВС №05700 від 05.08.2025; сертифiкат про походження товару №25C3702Q6837/00785 від 22.03.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 31.03.2025 та №б/н від 24.04.2025; прайс-лист виробника товару від 28.02.2025 №б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) №23SK414 від 03.08.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 31.12.2024, №14 від 28.02.2025, №3 від 07.05.2025; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №66729 від 08.08.2025, №66730 від 08.08.2025, №66731 від 08.08.2025, №66732 від 08.08.2025, №66733 від 08.08.2025, №66734 від 08.08.2025; документи, що підтверджують вартість перевезення товару №11186 від 11.08.2025, №11187 від 11.08.2025, №11188 від 11.08.2025, №11189 від 11.08.2025, №11190 від 11.08.2025, №11191 від 11.08.2025; договір (контракт) про перевезення №5 від 15.04.2025; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів МД №25UA05U9 від 12.08.2025 (а.с.22-23,25,31-35,41-42,44-50,58-65,69).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган в електронному повідомленні декларанту зазначив про наявні розбіжності в поданих документах до митного оформлення та запропонував подати такі документи: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів по маршруту Воля Барановська Хрубешов-ІзовКлевань та по вартості перевантаження під час морського перевезення; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 5) належним чином оформлений страховий поліс; 6) копію митної декларації країни відправлення (Китай) з перекладом.

У відповідь на електронне повідомлення митниці ТзОВ Док-Агро подало лист від 13.08.2025 №13/2025 у якому просило прийняти рішення щодо митної вартості імпортованого товару без врахування термінів, визначених ст. 53 МК України (а.с.98 зворот).

Окрім того, ТзОВ Док-Агро подало заперечення на повідомлення митного органу від 13.08.2025 №13/08-1 у яких повідомило, що надало усі документи для підтвердження митної вартості за основним методом згідно з частиною першою статті 58 МК України (а.с.26-28).

13.08.2025 Рівненська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000057/1, а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000181 від 13.08.2025 (а.с. 29-30,43).

Як зазначено у графі 33 оскаржуваного рішення від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1 митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:

- декларантом документально не підтверджено відомості про торгівельну марку товару;

- до митного оформлення надано копії митних декларації країни відправлення (Китай) від 25.05.2025 №00539953 та №00539965 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у них;

- згідно коносаменту від 28.05.2025 №BW25050389, порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 02.08.2025 №05600, маршрут перевезення Воля БарановськаХрубешовІзовКлевань. При цьому до МД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України;

- рахунок від 05.08.2025 №СФ-45258 та довідка від 05.08.2025 №0501 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.

У зв`язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, визначених частиною 2-4 статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої митної вартості. Митну вартість визначено відповідно до ст. 64 МК України на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 23.05.2025 №25UA85U1 1,4501 дол. США/кг.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 234916,20 дол. США (162000,0 кг х 1,4501 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 9737041,5738 грн (234916,20 дол. США х 41,44900 грн/дол. США).

Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 14.08.2025 №25UA38U0 з врахуванням частини 7 статі 55 МКУ (а.с.36-37).

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У даному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: сертифікат якості №JL-300-CBGD-170412-11 від 23.04.2025; пакувальний лист б/н від 04.03.2025; проформу-інвойс від 28.02.2025 №PI25K0137; рахунок-фактуру (iнвойс) №SK25YY0666 від 04.03.2025; коносамент №ZM25050121 від 10.03.2025; накладну УМВС №05700 від 05.08.2025; сертифiкат про походження товару №25C3702Q6837/00785 від 22.03.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 31.03.2025 та №б/н від 24.04.2025; прайс-лист виробника товару від 28.02.2025 №б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) №23SK414 від 03.08.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 31.12.2024, №14 від 28.02.2025, №3 від 07.05.2025; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №66729 від 08.08.2025, №66730 від 08.08.2025, №66731 від 08.08.2025, №66732 від 08.08.2025, №66733 від 08.08.2025, №66734 від 08.08.2025; документи, що підтверджують вартість перевезення товару №11186 від 11.08.2025, №11187 від 11.08.2025, №11188 від 11.08.2025, №11189 від 11.08.2025, №11190 від 11.08.2025, №11191 від 11.08.2025; договір (контракт) про перевезення №5 від 15.04.2025.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом №23SK414 від 03.08.2023 визначено обов`язок продавця - компанії Aollen Biotech Co. Ltd поставити товар, вказаний в додатка (Специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до Специфікації від 28.02.2025 №14, погодженої сторонами, продавцем поставлявся товар: 1) L-lysine HCL feed grade 98.5% CAS 657-27-2/L-лізин кормовий 98.5% CAS 657-27-2 Meihua brand HS (код УКТЗЕД ) в кількості 162000 кг за ціною 1,115 дол. США/кг на загальну суму 180 630,00 дол. США; 2) L-Threonine feed grade CAS №72-19-5/L треонін кормовий CAS №72-19-5 Meihua brand HS (код УКТЗЕД ) в кількості 44000 кг за ціною 1,160 дол. США/кг на загальну 51 040,00 дол. США, а разом 231 670,00 дол. США. Умови оплати: 20% - передоплата; 80% - перед завантаженням. Умови поставки: FOB Далянь, Китай (INCOTERMS-2020). Термін поставки визначено: квітень 2025 року (а.с.98).

Продавцем було надіслано покупцю проформу-інвойс від 28.02.2025 №PI25K0137 щодо здійснення оплати за товар в сумі 231 670,00 дол. США (а.с.42).

Згідно з комерційним інвойсом №SK25YY0666 від 04.03.2025 компанією Aollen Biotech Co. Ltd. (Китай) поставлено 162000 кг товару L-lysine HCL feed grade 98.5%, вартість партії товару становить 180630,00 дол. США. Вказаним рахунком-фактурою визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну (а.с.31).

Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) №SK25YY0666 від 04.03.2025 відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД від 12.08.2025 МД №25UA05U9 (графа 22).

На виконання умов пункту 4.1 контракту від 03.08.2023 №23SK414, cпецифікації від 28.02.2025 №14 та на підставі проформи-інвойсу від 28.02.2025 №PI25K0137, ТзОВ Док-Агро було здійснено оплату в розмірі 46 334,00 дол. США (20% - передоплата), що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 31.03.2025, в розмірі 185 336,00 дол. США (80% - перед завантаженням), що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 24.04.2025, із відміткою про проведення платежу банківською установою (призначення платежу: за контрактом №23SK414 від 03.08.2023, специфікацією №14 від 28.02.2025, інвойс №PI25K0137 від 28.02.2025р), що в повній мірі дає змогу ідентифікувати за який товар здійснено оплату (а.с.22,23).

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Вказана у МД №25UA05U9 від 12.08.2025 ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №SK25YY0666 від 04.03.2025 та становить 180 630,00 дол. США.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 180 630,00 дол. США. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

Згідно пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

22.07.2024 між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (Експедитор) та ТзОВ Док-Агро (Клієнт) було укладено договір про надання транспортно експедиційних послуг з перевезення експортно імпортних та транзитних вантажів №1846-Т/24 відповідно до умов якого Експедитор за відповідну плату взяв зобов`язання надати транспортно експедиційні послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу (п. 1.1. та розділ 3. договору). Крім цього, п.п. 3.1.1. п.3.1. договору визначено один з основних обов`язків Експедитора, а саме: організовує перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, автомобільним транспортом, відповідно до умов договору та заявки клієнта, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів та інші операції, необхідні для виконання договору та заявки клієнта (а.с.51-57).

На підтвердження вартості витрат на транспортування товару митному органу було надано наступні документи: заявку про надання транспортно-експедиційних послуг №5 від 15.04.2025 (додаток до договору №1846-Т/24 від 22.07.2024) за маршрутом Dalian (Китай)-Gdansk (Польща)-Локачі (Україна); рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» №66729 від 08.08.2025, №66730 від 08.08.2025, №66731 від 08.08.2025, №66732 від 08.08.2025, №66733 від 08.08.2025, №66734 від 08.08.2025; довідки про транспортні витрати (документ, що підтверджує вартість перевезення товару) №11186 від 11.08.2025, №11187 від 11.08.2025, №11188 від 11.08.2025, №11189 від 11.08.2025, №11190 від 11.08.2025, №11191 від 11.08.2025, відповідно до яких вартість послуг за межами України (мультимодальні послуги з перевезення морським транспортом Dalian-Gdansk; плата експедитору за межами України; мультимодальні послуги з перевезення залізничним транспортом Gdansk- п/п Ізов; компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України) з вантажно - розвантажувальних робіт за коносаментом №ZM25050121 від 10.03.2025 вантажу в контейнерах FFAU2259755 складає 158322,02 грн, MSMU5291456 складає 158322,02 грн, MSMU5347107 складає 158322,02 грн, MSNU7902795 складає 158322,02 грн, MSDU6784770 складає 158322,02 грн, MSDU6128961 складає 158322,02 грн, всього на загальну суму 949932,12 грн (еквівалентно 22918 дол. США), яка декларантом була включена до митної вартості товару. У довідках про транспортні витрати зазначено, що страхування вантажу за межами митної території України не здійснювалось (а.с.45-50,58-64).

Суд, відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норма права, викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2023 у справі № 803/718/17, які полягають у такому, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

Таким чином, надані митному органу довідки про транспортні витрати №11186 від 11.08.2025, №11187 від 11.08.2025, №11188 від 11.08.2025, №11189 від 11.08.2025, №11190 від 11.08.2025, №11191 від 11.08.2025, рахунки про надання транспортно-експедиційних послуг №66729 від 08.08.2025, №66730 від 08.08.2025, №66731 від 08.08.2025, №66732 від 08.08.2025, №66733 від 08.08.2025, №66734 від 08.08.2025, заявка про надання транспортно-експедиційних послуг №5 від 15.04.2025 підтверджують вартість понесених позивачем витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України.

З вищевказаного слідує, що визначена у МД №25UA05U9 від 12.08.2025 митна вартість товару у розмірі 8436864,99 грн (еквівалентно 203 548,00 дол. США), включає вартість товару 7486932,87 грн (еквівалентно 180630,00 дол. США) і вартість витрат на транспортування товару морським та залізничним транспортом до кордону України в сумі 949932,12 грн (еквівалентно 22918 дол. США), яка підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом.

Вказані документи надані Рівненській митниці, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом у митній декларації №25UA05U9 від 12.08.2025.

Разом з тим, суд вважає безпідставним та необгрунтованим посилання митного органу в оскаржуваному рішенні на те, що згідно коносаменту від 28.05.2025 №BW25050389, порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 02.08.2025 № 05600, маршрут перевезення Воля Барановська-Хрубешов-Ізов-Клевань, при цьому до МД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України, оскільки під час митного оформлення товару за митною декларацією №25UA05U9 від 12.08.2025 коносамент від 28.05.2025 №BW25050389 та накладна УМВС від 02.08.2025 №05600 позивачем не надавались, вказані документи є відмінними від тих, які вказані в МД №25UA05U9 від 12.08.2025, не мають жодного правового чи фактичного відношення до господарської операції, яка стала підставою для імпорту товару позивачем, та не стосуються конкретної партії товару, задекларованої у вищевказаній митній декларації. Таким чином, вони не можуть підтверджувати чи спростовувати заявлені позивачем відомості щодо митної вартості та інших істотних умов поставки.

Використання Рівненською митницею у процедурі контролю митної вартості документів, які не були подані декларантом та походять від іншого контрагента, є неправомірним і таким, що суперечить положенням ст. 53 та ст. 54 МК України, які чітко визначають перелік документів, що подаються для підтвердження митної вартості, а також порядок їх витребування. Такий підхід свідчить про формальність та поверхневість проведення митного контролю, що призвело до порушення прав позивача як декларанта та суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності. Натомість, наданими до митного оформлення документами підтверджено понесені позивачем витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України.

При цьому, суд зазначає, що в наданій ТзОВ Док-Агро митному органу накладній УМВС від 05.08.2025 №05700 зазначено маршрут вантажу (графа 3): країна відправлення - Китай Gdansk (Польща) - Клевань (Україна), що підтверджує безперервність маршруту доставки товару з країни відправлення до місця митного оформлення. Також у графі 22 накладної УМВС від 05.08.2025 №05700 вказано транзитні пункти, які проходить вантаж: Воля Барановська-Хрубешів-Ізов-Клевань.

Станція Воля Барановська - це залізнична станція в Польщі, яка є важливим перевантажувальним терміналом на широкій лінії LHS (лінія з широкою колією), призначеною для перевезення вантажів. Вона розташована між станціями Хрубешів та останньою станцією LHS, що робить її ключовим пунктом для митного оформлення та перевантаження різноманітних вантажів між різними типами транспорту. Таким чином під час транспортування товару залізничним транспортом за маршрутом м. Gdansk - ст. Клевань, проміжним терміналом перевантаження за цим маршрутом виступає ст. Воля-Барановська, де відбувається перевантаження контейнерів на контейнерний потяг після їх вивантаження у порту Гданськ, тобто цей пункт є складовою загального маршруту перевезення задекларованого товару з порту Dalian (Китай) порт Gdansk (Польща) жд/с Клевань (Україна) - Локачі (Україна).

З огляду на вказане, транспортування товару за маршрутом: Gdansk (Польща) - Воля Барановська (Польща) входило в комплекс транспортних послуг експедитором ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК», а підтверджуючі документи було надано митному органу.

Також не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що рахунок від 05.08.2025 №СФ-45258 та довідка від 05.08.2025 №0501 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо, з огляду на те, що зазначені документи ТзОВ Док-Агро не подавалися до митного оформлення за митною декларацією №25UA05U9 від 12.08.2025 та, відповідно, не мають жодного відношення до господарської операції, яка стала підставою для імпорту товару. Використання митним органом сторонніх документів, не пов`язаних з декларованою поставкою, є порушенням вимог ст. 53, 54 та 57 Митного кодексу України, які визначають перелік документів, що подаються декларантом, порядок перевірки та підстави для коригування митної вартості товару.

Разом з тим, суд зазначає, що у наданих до митного оформлення товару довідках про транспортні витрати №11186 від 11.08.2025, №11187 від 11.08.2025, №11188 від 11.08.2025, №11189 від 11.08.2025, №11190 від 11.08.2025, №11191 від 11.08.2025 та рахунках про надання транспортно-експедиційних послуг №66729 від 08.08.2025, №66730 від 08.08.2025, №66731 від 08.08.2025, №66732 від 08.08.2025, №66733 від 08.08.2025, №66734 від 08.08.2025 чітко зазначено найменування виконаних робіт та наданих послуг, а також визначено загальну вартість транспортних послуг за всім маршрутом перевезення задекларованого товару (до кордону України), а саме: морське перевезення за маршрутом Dalian (China) - Gdansk (Польща); міжнародне залізничне перевезення за маршрутом м. Гданськ (Польща) пункт пропуску Ізов (Україна), на загальну суму 949932,12 грн.

В довідках про транспортні витрати також зазначено, що експедиційні витрати входять до вартості транспортування товару.

Крім того, транспортно-експедиторська діяльність передбачає, що Експедитор має право виставляти рахунок у вигляді зведеної вартості транспортних послуг, без деталізації кожного допоміжного платежу (портових зборів, оформлення транзитних документів, витрат на зберігання тощо). Всі такі витрати є складовими єдиної вартості транспортно-експедиційних послуг і не підлягають окремому виділенню, якщо інше прямо не передбачено договором із замовником.

Як наслідок, позивачем було подано повний пакет документів, які підтверджують понесені транспортні витрати, та ці документи безпосередньо підтверджують вартість транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України та були заявлені декларантом під час митного оформлення у встановленому порядку.

Отже, зазначення митницею про відсутність інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні є лише припущенням, яке не ґрунтується на нормах законодавства та фактичних доказах; митний орган не має права висувати вимоги щодо документального підтвердження витрат, які не були понесені декларантом, або вимагати деталізації вартості понад ту, яка визначена у виставленому експедитором рахунку, у зв`язку з цим вимога митного органу є необґрунтованою та такою, що ґрунтується на формальному підході без урахування норм чинного законодавства і фактичних обставин.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд також не бере до уваги твердження відповідача в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що до митного оформлення надано копії митних декларації країни відправлення (Китай) від 25.05.2025 №00539953 та №00539965 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у них, оскільки, як зазначає позивач, до митного оформлення позивачем не надавалися копії митних декларацій країни відправлення (Китай) від 25.05.2025 №00539953 та №00539965, на які посилається митний орган. Вказані митним органом експортні декларації не мають жодного правового чи фактичного відношення до товару, який підлягав митному оформленню, стосуються зовсім інших зовнішньоекономічних поставок та не підтверджують ані умови поставки, ані вартісні показники, що були заявлені позивачем до митного оформлення за митною декларацією №25UA05U9 від 12.08.2025.

Отже, посилання митного органу на вказані експортні митні декларації є безпідставним та необгрунтованим, оскільки вони не підтверджують та не спростовують відомостей, заявлених позивачем, а також не можуть бути використані у процедурі митного контролю через відношення до інших господарських операцій.

Разом з тим, ТзОВ Док-Агро митному органу було надано копію експортної митної декларації №00001631 від 08.05.2025, що підтверджується відомостями вказаними у митній декларації 25UA38U0 від 14.08.2025 (код 9610 у графі 44), відповідно до якої було відправлено у вільний обіг товар - L-Лізин кормовий гідрохлорид (а.с.36-37).

Відповідно до частини першої статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно листа Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627- ЕП, адресованого Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати. Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.

Отже, на думку суду, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані ТзОВ Док-Агро документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Ненадання додаткових документів (каталогів, специфікацій виробника товару) також не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару. Більше того, суд наголошує, що під час митного оформлення товару, декларантом позивача надавався прайс-лист виробника товару.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Щодо необхідності надання транспортних (перевізних) документів та виписок з бухгалтерської документації, то суд зауважує, що декларантом позивача під час митного оформлення товару було надано документи, які підтверджували вартість понесених витрат на перевезення товару та банківські виписки, а тому необхідності повторного витребування вказаних документів не було.

При цьому, безпідставною є вимога митного органу про надання страхових документів, оскільки з поданих митному органу документів чітко вбачається, що страхування вантажу не здійснювалося. Доказів протилежного відповідачем не надано.

З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Більше того, не дивлячись на те, що за однією митною декларацією оформлялися інші товари (31 товарна позиція), спірне рішення прийняте тільки стосовно коригування митної вартості товару №1, хоч їх оформлення здійснювалося за тим ж самими документами. Таким чином, відповідач вибірково скоригував митну вартість товару без наведення при цьому обґрунтування такого коригування, не довівши підстав для таких дій.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити.

Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000181 від 13.08.2025 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 6771,72 грн, сплачений платіжною інструкцією від 03.10.2025 №4840 (а.с.16).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.08.2025 №UA204150/2025/000057/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000181 від 13.08.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Док-Агро судові витрати в сумі 6771,72 грн (шість тисяч сімсот сімдесят одну гривню 72 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Док-Агро" (45516, Волинська обл., Володимирський р-н, с. Кремеш, вул. Локацька, 2-а, ).

Відповідач: Рівненська митниця (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, ).

Суддя Р.С. Денисюк