Справа № 420/19796/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Київ

справа № 420/19796/24

провадження № К/990/18656/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.

розглянув у письмовому провадженні у суді касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого - Турецької І. О., суддів: Кравченко К. В., Шевчук О. А.

І. Суть спору

1. У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУНП в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

1.1. визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області від 06 червня 2024 року № 1446 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області», за яким до капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з урахуванням змін внесених наказом від 20 липня 2024 року № 1864;

1.2. визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області від 21 червня 2024 року № 921 о/с «По особовому складу», за яким капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції);

1.3. поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 21 червня 2024 року;

1.4. стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного з 21 червня 2024 року по день ухвалення рішення суду.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона, починаючи з 2015 року, проходила службу в органах поліції на різних посадах, останню з яких обіймала посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, маючи спеціальне звання капітана поліції.

Однак, наказом ГУНП в Одеській області від 21 червня 2024 року № 921 о/с позивача звільнено із займаної посади на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач зазначає, що під час проходження служби відносно неї призначено службове розслідування відповідно до наказу від 13 травня 2024 року № 1200.

Стверджує, що дисциплінарне провадження відносно неї здійснювали оперативні співробітники ВМЗК Одеського управління ДВБ НПУ, які попередньо користуючись повноваженнями слідчого приймали активну участь у проведенні досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000227 від 18 липня 2023 року, на підставі матеріалів якого ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що, на думку позивача, свідчить про недотримання вимог частини четвертої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у контексті заборони включення до складу дисциплінарної комісії осіб, зацікавлених у результатах розслідування.

Позивач наголошує, що стороннім особам жодної конфіденційної інформації вона не розголошувала, а переглядала інформацію в базі ІПНП на прохання співробітників ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, які надавалися переважено в усній формі й не супроводжувались наданням будь-яких процесуальних документів, а тому позивач не могла припустити, що в послідуючому може статися витік такої інформації.

Стверджує, що висновок службового розслідування та наказ про звільнення зі служби є необґрунтованими, оскільки відсутній склад дисциплінарного проступку в діях позивача.

Вважаючи, що звільнення є безпідставним, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про поновлення її на посаді.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 з лютого 2021 року проходила службу на посадах оперуповноваженого, а також старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (далі - Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області), маючи звання капітан поліції.

4. Відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 , у тому числі:

виконує письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді, суду і запити повноважених державних органів, установ та організації про проведення оперативно-розшукових дій, гласних та негласних слідчих (розшукових) дій;

заводить та веде оперативно-розшукові справи, справи контрольного спостереження та справи оперативного супроводження кримінальних проваджень (по закріпленому напрямку роботи, території зони обслуговування) та веде облікову документацію за результатами оперативно-розшукової діяльності;

систематизує, проводить аналіз та накопичує в справі контрольного спостережного провадження інформацію щодо виявлення злочинної діяльності (поліції роботи, території зони обслуговування.

5. У зв`язку з перебуванням на вказаних посадах, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання дотримуватися вимог про нерозголошення персональних даних (т.1 а.с.48). Відповідно до цього документа, ОСОБА_1 зобов`язувалася:

не опрацьовувати інформацію або пошукові запити до інформаційних підсистем системи ІПНП, якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків;

не використовувати інформацію з системи ІПНП з приватною або будь-якою іншою метою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків;

не фотографувати, не копіювати та не розповсюджувати інформацію з систем ІПНП у випадках, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

6. На адресу начальника ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка начальника Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області від 03 травня 2024 року вих. № 55/1306, про порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків оперуповноваженими відділу кримінальної поліції капітаном поліції ОСОБА_2 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та лейтенантом поліції ОСОБА_4 , зокрема щодо збуту інформації з ІТС ІППН, що призвело до проведення обшуків за їх місцем проживання та повідомленням ТУ ДБР, розташованого у місці Києві, їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках досудового розслідування, відомості про яке 18 липня 2023 року внесено до ЄРДР за № 0000227 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 361-2, частиною 3 статті 362 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

7. Також на адресу керівника ГУНП в Одеській області 06 травня 2024 року від Одеського Департаменту внутрішньої безпеки ГУНП в Одеській області за вх. № 4838 надійшло подання для усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування.

У вказаному поданні, зокрема, зазначено, що капітан поліції ОСОБА_1 систематично вчиняла дії щодо несанкціонованого копіювання і збуту інформації з автоматизованої системи ІПНП, доступ до якої, їй надано у зв`язку з виконанням службових повноважень та професійних обов`язків. Наведені дії призвели до витоку відомостей з обмеженим доступом, в тому числі про персональні дані різних осіб.

Також звернута увага на наявність в діях, у тому числі і ОСОБА_1 , ознак не тільки кримінального правопорушення, але і дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим, висловлено прохання призначити службове розслідування та включити до складу дисциплінарної комісії працівників Одеського ДВБ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

8. 13 травня 2024 року відповідно до наказу начальника ГУНП в Одеській області за № 1200, з метою повної та всебічної перевірки відомостей викладених в доповідній записці начальника Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області від 03 травня 2024 року щодо порушення службової дисципліни ОСОБА_1 призначено службове розслідування та затверджено склад дисциплінарної комісії, головою якої визначено підполковника поліції ОСОБА_7 .

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 15 травня 2024 року під підпис.

9. 27 травня 2024 року наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1325 продовжено строк службового розслідування до 07 червня 2024 року.

10. Відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 13 травня 2024 року №700 о/с ОСОБА_1 відсторонена від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

11. Під час проведення службового розслідування, в рамках наданих процесуальних повноважень, члени дисциплінарної комісії, опитали безпосередніх учасників подій (поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області), серед яких і ОСОБА_1 (пояснення від 22.05.2024 року). У своїх пояснення ОСОБА_1 зазначила, що на підставі наказу начальника Білгород-Дністровського районного відділу поліції від 03 січня 2023 року № 13 закріплена за напрямком організаційно-методичної роботи, а саме ведення обліків доручень слідчих на проведення слідчих (розшукових) дій, листування з підрозділами НПУ та МВС, ухвал суддів щодо примусових приводів до суду та контролю за їх своєчасним виконанням, забезпечення доповнення Інтегрованої інформаційно-пошукової системи НПУ. Виконуючи такі посадові обов`язки, як пояснювала ОСОБА_1 , вона мала доступ до інформаційної пошукової системи «Цунами» за особистим логіном. Окрім того, за її поясненнями, вона також проводила перевірки осіб, транспортних засобів, подій та фактів зареєстрованих в Білгород-Дністровському РВП ГУНП в Одеській області, готувала вибірки зареєстрованих матеріалів, кримінальних правопорушень, інформації щодо виставлення статистичних карток за формою-2. У зв`язку з наявністю у неї доступу до ITC ІПНП, як заявила ОСОБА_1 , до неї звертається велика кількість працівників відділу карного розшуку з проханням перевірити осіб, мобільні термінали, номери сім-карт, транспортні засоби, а також зробити вибірки фактів вчинення злочинів на їх території обслуговування. При цьому, як вона зазначила, таке звернення може бути при особистому спілкуванні в її кабінеті, а може бути і в телефонному режимі. За її твердженням, вона не пам`ятає яких осіб вона перевіряла та для кого із співробітників. На запитання осіб, що проводили службове розслідування, за чиєю вказівкою, в тому числі можливо і ОСОБА_8 був здійснений запит на перевірку транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 відповіла, що не пам`ятає. Також, за її твердженням, вона не пам`ятає чи передавала вона дану інформацію за допомогою мессенджера «WHATSAPP» ОСОБА_8 .

12. На виконання службового листа Управління карного розшуку ГУНП в Одеській області від 13 вересня 2024 року, Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Одеській області надало відомості про історію запитів користувачів до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал національної поліції України», що були здійснені старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до витягів з лог-журналів запитів в ІТС ІПНП ОСОБА_1 запитувала:

10 липня 2023 року інформацію стосовно транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1 ;

13 липня 2023 року інформацію стосовно транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_3 .

17 липня 2023 року інформацію стосовно транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_2 ;

29 вересня 2023 року інформацію стосовно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як висновується з висновку службового розслідування у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави для входу, опрацювання та отримання інформації з бази даних ITC ІПНП щодо обставин викладених вище.

13. 05 червня 2024 року дисциплінарна комісія склала висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до цього висновку, ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

14. Таким чином, начальник ГУНП в Одеській області 06 червня 2024 року видав наказ № 1446 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області".

Відповідно до пункту 3 цього наказу за порушення вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), частини першої статті 8 та підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, частин першої-другої статті 28, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини першої статті 24, статей 38, 43 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 2 статті 11 Закону України «Про інформацію», частини третьої статті 10, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03 серпня 2017 року № 676, абзаців 2, 3, 4, 6, 12 пункту 1, абзацу 5 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 2.3, 2.4 пункту 2, підпунктів 4.5, 4.6 пункту 4 Посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, що полягло у несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні та призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП, щодо транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 (0092463) застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

15. 21 червня 2024 року начальник ГУНП в Одеській області видав наказ № 921/ос «По особовому складу», за змістом якого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

16. Наказом ГУНП в Одеській області від 20 липня 2024 року № 1864 внесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області від 06 червня 2024 року № 1446 та викладено пункт 3 наказу в новій редакції:

«За порушення вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини першої статті 8 та пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частин першої-другої статті 28, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини першої статті 24, статей 38, 43 Закону України «Про запобігання корупції», частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію», частини третьої статті 10, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03 серпня 2017 року № 676, абзаців другого, третього, шостого, дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, підпункту 2.6 пункту 2, підпунктів 4.5, 4.6 пункту 4 посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, що полягло у несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні та призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП, щодо транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_6, НОМЕР_7, громадянина ОСОБА_9 , до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 (0092463) застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції".

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

17. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року в позові відмовлено.

18. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено суду правомірність застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. При цьому суд зазначив, що склад вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та її вина встановлені дисциплінарною комісією та детально описані у висновку службового розслідування і полягають у недотриманні основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських».

Разом з цим суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 допустила порушення дисципліни повторно за ідентичних обставин, оскільки в грудні 2023 року позивачка вже притягалась до дисциплінарної відповідальності за порушення того ж Положення про ІКС «ІПНП» у зв`язку із перевіркою відомостей у цілях не пов`язаних зі службовою діяльністю.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваного наказу щодо звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки за результатами службової перевірки, яка проведена з дотриманням встановленого законом строку та порядку, встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, що є визначальним для вирішення питання про його звільнення зі служби в поліції, оскільки працівники поліції мають спеціальний правовий статус, відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції, які, приймаючи присягу, приймають й обов`язок своїми діями сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, а скоєний позивачем вчинок призвів до приниження професійної репутації та авторитету органів внутрішніх справ, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для визнання наказу відповідача протиправним.

19. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 17 березня 2025 року скасував рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та прийняв нову постанову, якою позовні вимоги задовольнив частково.

19.1. Визнав протиправним та скасував пункт 3 наказу ГУНП в Одеській області від 06 червня 2024 року № 1446 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області» в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з урахуванням змін, внесених наказом від 20 липня 2024 року № 1864.

19.2. Визнав протиправним та скасував наказ ГУНП в Одеській області від 21 червня 2024 року № 921 о/с «По особовому складу» про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції).

19.3. Поновив на службі в органах Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 22 червня 2024 року.

19.4. Стягнув з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 128 689,60 грн.

20. Таке своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував тим, що зміст наказу від 20 липня 2024 року № 1864 фактично зводиться до інкримінування не лише інших порушень норм діючого законодавства, в порівнянні з наказом від 06 червня 2024 року № 1446, але й до фактичного викладу інших обставин інкримінованого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наказ від 20 липня 2024 року № 1864 про внесення змін до наказу від 06 червня 2024 року № 1446 не відповідає змісту висновку за результатами службового розслідування від 05 червня 2024 року, що додатково свідчить про його незаконність.

Разом з цим суд апеляційної інстанції проаналізував пункти посадової інструкції, порушення яких інкримінується ОСОБА_1 у висновку службового розслідування та дійшов висновку про недоведеність обставин невиконання чи неналежного виконання, останньою, обов`язків поліцейського або виходи за їх межі, оскільки відсутні факти, що ОСОБА_1 не виконує обов`язки стосовно розробки та реалізації відповідних оперативно-розшукових заходів за справами оперативного обліку, що знаходиться в неї в провадженні, що вона не використовує, або неналежне використовує свої повноваження,, що вона вчинила правопорушення під час виконання службових обов`язків. Крім того, відсутні також в матеріалах службового розслідування належні, допустимі та достовірні докази, що ОСОБА_1 розголошувала стороннім особам конфіденційну інформації, яка була нею здобута з ІТС ІПНП, а також не допускала її збут з приватною або будь-якою іншою метою.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вказав на необґрунтованість зазначення в оскаржуваному наказі того, що дії ОСОБА_1 виразились у «несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні, що призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ІТС ІПНП», адже вони не ґрунтуються на зібраних дисциплінарною комісією матеріалах, оскільки з відповіді Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України від 11 січня 2024 року № 31/1-25-вих-24: «На адресу ДІАП заявки щодо несанкціонованого втручання в роботу облікових записів зазначених користувачів не надходило».

Таким чином, апеляційний суд вказав на помилковість висновків суду першої інстанції про правомірність спірних наказів про звільнення позивача.

IV. Касаційне оскарження

21. Представник ГУНП в Одеській області подала касаційну скаргу на вказане судове рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

22. Так, автор скарги зауважує на тому, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував висновків щодо застосування частини першої статті 62 Конституції України, викладених у постановах Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20 у подібних правовідносинах.

Разом з цим автор касаційної скарги вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 6 розділ ІV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 серпня 2017 року № 676 (далі - Положення № 676), з урахуванням обставин цієї справи.

23. Верховний Суд ухвалою від 17 червня 2025 року відкрив касаційне провадження за скаргою ГУНП в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з цим ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року зупинено виконання вищевказаного судового рішення в частині стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку.

24. Представник позивача подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

25. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

26. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарним статутом.

28. Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

29. За змістом частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

30. Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

31. При цьому дисциплінарним проступком, у розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

32. Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

33. В силу частин другої, третьої та десятої статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

34. Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

35. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

36. Пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

37. За приписами пунктів 4, 5 розділу VІ Порядку № 893 надання чергової відпустки поліцейському, стосовно якого проводиться службове розслідування, здійснюється з повідомленням голови дисциплінарної комісії.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

38. Так, статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено основні обов`язки поліцейського, а саме: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

39. За правилами встановленими статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

40. Положенням про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 03 серпня 2017 року № 676, визначені основні завдання, призначення, суб`єкти та структура інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування.

41. Пунктом 2 розділу І Положення № 676, передбачено, що інформаційно-комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС).

42. Відповідно до пункту 1, 2 розділу ІІІ Положення № 676 інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується: для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію»; для формування баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень; для формування баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.

В інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

43. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах" умови обробки інформації в системі визначаються власником системи відповідно до договору з володільцем інформації, якщо інше не передбачено законодавством.

44. Визначення обробки інформації в системі міститься у статті 1 вказаного Закону та означає виконання однієї або кількох операцій, зокрема: збирання, введення, записування, перетворення, зчитування, зберігання, знищення, реєстрації, приймання, отримання, передавання, які здійснюються в системі за допомогою технічних і програмних засобів.

Водночас несанкціоновані дії щодо інформації в системі - це дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства. Порядок доступу до інформації в системі - умови отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації.

45. Пунктом 1 розділу IV Положення № 676 обумовлено, що власником системи ІПНП є Національна поліція України.

46. Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення № 676 адміністратором системи ІПНП є уповноважений структурний підрозділ апарату центрального органу управління Національної поліції України.

Згідно з пунктами 3 - 5 розділу IV Положення № 676 користувачами системи ІПНП є: посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в системі ІПНП; фізичні особи та інші уповноважені посадові особи суб`єктів ЄІС МВС, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в ЄІС МВС.

Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних.

Кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві.

47. Пунктом 6 розділу IV Положення № 676 передбачено, що користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

48. Відповідно до пункту 2 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затверджених головою Національної поліції України генералом поліції третього рангу Клименком Ігорем 24 січня 2020 року (далі - Методичні рекомендації), у цих рекомендаціях терміни вживаються в таких значеннях:

логін - алфавітно-цифровий набір символів, що ідентифікує користувача в системі ІПНП. Логін має бути унікальним в межах системи ІПНП;

пароль - секретна інформація автентифікації, що являє собою послідовність символів, які відповідають вимогам політики інформаційної безпеки;

реєстрація користувача - процедура надання користувачу унікального ідентифікатора (логіна) в системі ІПНП.

49. Згідно з пунктом 1 розділу ІХ Методичних рекомендацій користувач системи ІПНП несе персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації в системі ІПНП.

50. Пунктом 4 розділу ІХ Методичних рекомендацій встановлено, що користувачам системи ІПНП заборонено:

1) використовувати інформацію, отриману з системи ІПНП з приватною або будь-якою іншою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків, метою. Авторизовані користувачі системи ІПНП зобов`язані використовувати інформацію з системи ІПНП виключно в рамках законодавства;

2) фотографувати, копіювати та розповсюджувати інформацію з системи ІПНП у випадках, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків;

3) виконувати запити щодо отримання інформації, які завідомо нададуть значний беззмістовний набір даних (наприклад: пошук усіх осіб, які мають у прізвищі літеру "а", або пошук осіб, які проживають у місті Києві);

4) використовувати для доступу до системи ІПНП не власний обліковий запис (логін та пароль);

5) в будь-яких випадках передавати свої облікові дані (логін та пароль) іншим особам, у тому числі керівникам, підлеглим працівникам підрозділів (служби).

51. В силу статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

52. Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

VI. Позиція Верховного Суду

53. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

54. У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку зі застосуванням до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за недотриманням нею вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини першої статті 8 та пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частин першої-другої статті 28, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини першої статті 24, статей 38, 43 Закону України «Про запобігання корупції», частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію», частини третьої статті 10, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03 серпня 2017 року № 676, абзаців другого, третього, шостого, дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, підпункту 2.6 пункту 2, підпунктів 4.5, 4.6 пункту 4 посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, що полягло у несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні та призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП.

55. З аналізу правових норм, які регулюють особливості проходження служби в поліції висновується, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

56. Варто зазначити, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

57. З огляду на обставини цієї справи, суди попередніх інстанцій мали вирішити питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, встановивши чи відбулась обробка персональних даних за відсутності повноважень, законних підстав та обґрунтованості мети такого доступу.

58. Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив, зокрема, з відсутністю факту, що ОСОБА_1 розголошувала стороннім особам конфіденційну інформації, яка була нею здобута з ІТС ІПНП, а також, відсутністю факту, що позивач виконує обов`язки стосовно розробки та реалізації відповідних оперативно-розшукових заходів за справами оперативного обліку, що знаходиться в неї в провадженні, що вона не використовує, або неналежне використовує свої повноваження, що вона вчинила правопорушення під час виконання службових обов`язків.

59. Так, Положенням № 676 нормативно закріплений обов`язок користувачів системи ІПНП не розголошувати отриману інформацію.

60. Як встановлено судами попередніх інстанцій, в ході службового розслідування виявлено, що ОСОБА_1 здійснювала перевірки в ІПНП щодо транспортних засобів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надсилала таку інформацію у вигляді фото ОСОБА_8 у месенджері "WhatsApp".

Під час опитування в ході службового розслідування не спростувала здійснення запитів на перевірку транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в ІКС ІПНП.

Водночас у доводах позову позивач зазначила, що оскільки інформація перевірялася нею на прохання іншого співробітника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, то вона не могла припустити, що в подальшому може бути допущений витік такої інформації, тому вона не розголошувала стороннім особам жодної конфіденційної інформації, а також не допускала її збуту з приватною або будь-якою іншою метою.

61. Натомість під час проведення службового розслідування члени дисциплінарної комісії опитали безпосередніх поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області та встановили, що жоден з керівників ОСОБА_1 , не зазначив (не підтвердив), що у позивача були службово-правові підстави для входу, опрацювання та отримання інформації з бази даних ІКС «ІПНП», щодо громадянина ОСОБА_9 та автомобілів д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_3 . Зазначені особи не проходили, як фігуранти по жодній ОРС або дорученню органу досудового розслідування та дізнання. Перелічені вище автомобілі, також не фігурували в жодній ОРС або дорученню органу досудового розслідування та дізнання.

62. При цьому позивач підписала зобов`язання про дотримання вимог по нерозголошенню відомостей добутих в результаті роботи в інформаційно-телекомунікаційних системах (т.1 а.с. 48).

Відповідно до цього документа, ОСОБА_1 зобов`язувалася:

не опрацьовувати інформацію або пошукові запити до інформаційних підсистем системи ІПНП, якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків;

не використовувати інформацію з системи ІПНП з приватною або будь-якою іншою метою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків;

не фотографувати, не копіювати та не розповсюджувати інформацію з систем ІПНП у випадках, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

63. Щодо посадових обов`язків позивача варто зазначити, що згідно із посадовою інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 , у тому числі:

виконує письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді, суду і запити повноважених державних органів, установ та організації про проведення оперативно-розшукових дій, гласних та негласних слідчих (розшукових) дій;

заводить та веде оперативно-розшукові справи, справи контрольного спостереження та справи оперативного супроводження кримінальних проваджень (по закріпленому напрямку роботи, території зони обслуговування) та веде облікову документацію за результатами оперативно-розшукової діяльності;

систематизує, проводить аналіз та накопичує в справі контрольного спостережного провадження інформацію щодо виявлення злочинної діяльності (поліції роботи, території зони обслуговування.

64. Варто зауважити, що працівники ТУ ДБР розташованої у м. Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури та оперативної підтримки ДВБ провели ряд процесуальних заходів (обшуки) в Білгород-Дністровському РВП Головного управління та в місцях мешкання деяких поліцейських, в тому числі і позивачки ОСОБА_1 . Всі заходи проведенні в рамках кримінального провадження № 0000227 від 18 18 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України. За результатами таких слідчих дій, вбачались ознаки не тільки кримінального правопорушення, але і дисциплінарного проступку з боку окремих поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП.

65. З наведеного висновується, що ОСОБА_1 , маючи доступ інформації, яка оброблюється в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України", володільцем яких є Національна поліція України, здійснювала перевірки в ІПНП щодо транспортних засобів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надсилала таку інформацію у вигляді фото ОСОБА_8 у месенджері "WhatsApp".

Таким чином, позивач вчинила несанкціоновані дії, спрямовані на копіювання інформації стосовно вищезазначених транспортних засобів та особи, яка є інформацією з обмеженим доступом, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, а шляхом направлення відповідної інформації ОСОБА_8 вчинила збут інформації з обмеженим доступом. ОСОБА_8 у свою чергу збував відповідні дані через мережу Інтернет.

66. Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

67. Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати, насамперед, у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

68. Варто зазначити, що звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, слугували підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

69. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

70. Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

71. Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а та від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/2, від 13 вересня 2024 року у справі № 160/6082/22, від 13 лютого 2025 року у справі № 240/8208/23.

72. Оцінюючи доводи касаційної скарги Верховний Суд ураховує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

73. Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

74. З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги варто розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

75. Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Тому, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які підривають авторитет працівника поліції чи носять корисливий або протиправний характер.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20, на яку посилається автор касаційної скарги.

76. Водночас законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

77. Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

78. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення позивачу ГУНП в Одеській області враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, її ставлення до служби, оскільки ОСОБА_1 , як установлено судом першої інстанції, допустила порушення дисципліни повторно за ідентичних обставин, оскільки у грудні 2023 року позивач вже притягалась до дисциплінарної відповідальності за порушення того ж Положення про ІКС «ІПНП» у зв`язку із перевіркою відомостей у цілях непов`язаних зі службовою діяльністю.

Отже, під час ухвалення рішення щодо накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

79. Що стосується наказу ГУНП в Одеській області від 20 липня 2024 року № 1864, яким внесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області від 06 червня 2024 року № 1446, то законодавством не заборонено вносити зміни після закінчення дисциплінарного провадження у разі виявлення технічних помилок у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, під час порівняння наказів № ГУНП в Одеській області від 20 липня 2024 року № 1864 та від 06 червня 2024 року № 1446 висновується, що наказом від 20 липня 2024 року № 1864 виключено порушення абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських та замінено порушення підпунктів 2.38 та 2.39 пункту 2 посадової інструкції на підпункт 2.26 пункту 2.

Водночас виключення пункту 4 не приводить до інкримінування позивачу нового порушення, а відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (посада, яку займала позивач до звільнення), у ній відсутні підпункти 2.38 та 2.39 пункту 2, а пункт 2.26 передбачає дотримання поліцейським у своїй діяльності принципів законності, дисципліни, режиму секретності.

Разом з цим з наказу про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності виключено копіювання інформації щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що також не свідчить про виклад інших обставин встановленого дисциплінарного проступку.

80. Варто зауважити, що Верховний Суд у постанові від 21 березня 2024 року у справі № 580/1611/23 дійшов висновку, що за правилами формальної логіки наказ про внесення змін не може мати самостійного значення без основного наказу, до якого ці зміни внесені.

81. Враховуючи встановлені судами обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачу, Верховний Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

82. За таких обставин та правового врегулювання, Верховний Суд прийшов до висновку про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, адже поведінка позивача як поліцейського суперечила загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції.

83. При цьому відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

84. Отже, суд першої інстанції цілком правомірно відмовив у задоволенні позову.

85. П`ятий апеляційний адміністративний суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, помилково скасував рішення суду першої інстанції.

86. З огляду на викладене та, зважаючи на приписи статті 352 КАС України, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року підлягає скасуванню, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року - залишенню в силі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі № 420/19796/24 скасувати.

3. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 420/19796/24 залишити в силі.

4. Визнати ухвалу Верховного Суду від 23 червня 2025 року щодо зупинення дії виконання судового рішення у справі № 420/19796/24 такою, що втратила чинність.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

В. Е. Мацедонська