Справа № 280/8992/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/8992/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року (суддя І.В. Новікова) у справі № 280/8992/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.08.2025 №32 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996 та призначити йому пенсію за віком з 04.09.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок відповідача про відсутність необхідної кількості страхового стажу є безпідставним та є наслідком протиправної відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що трудова книжка позивача містить усі належним чином оформлені записи про періоди трудової діяльності позивача за спірний період.

Суд дійшов висновку, що спірний період має бути зарахований до страхового стажу позивача який дає право на пенсію.

Суд вказав, що оскільки позивач, з урахуванням спірного періоду, має понад 32 роки страхового стажу, то відповідно має право на призначення пенсії.

Таким чином, суд зазначив про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії, адже страховий стаж позивача становить лише 31 рік 9

місяців 5 днів, тобто є меншим ніж 32 роки, що передбачено ст. 26 Закону №1058. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано період роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996 до страхового стажу відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , адже назва підприємства на печатці, якою завірено запис про звільнення, не відповідає назві підприємства при працевлаштуванні, додаткова інформація про реорганізацію (перейменування) підприємства не надана.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 18.08.2025 позивач звернувся до територіальних органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 25.08.2025 №32 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стражу.

Також, в зазначеному рішенні вказано на те, що за доданими документами до страхового стажу не враховано період роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996 відповідно записам трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва підприємства на печатці якою завірено запис про звільнення (ТОВ «Арагорн-Скиф»), що не відповідає назві підприємства при працевлаштуванні (ООО «Арагорн-Скиф, ЛТД»). Додатково інформація про реорганізацію (перейменування) підприємства не надавалась.

Позивач, не погодившись з відмовою у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу та відмовою у призначенні пенсії, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно ст. 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Матеріалами справи підтверджено, що спірним рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 25.08.2025 №32 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу.

Також, згідно змісту спірного рішення, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996 відповідно записам трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки назва підприємства на печатці якою завірено запис про звільнення (ТОВ «Арагорн-Скиф»), що не відповідає назві підприємства при працевлаштуванні (ООО «Арагорн-Скиф, ЛТД»).

Апеляційний суд з`ясував, що трудова книжка НОМЕР_1 містить відомості про трудову діяльність позивача з 10.07.1994 по 19.01.1996.

Колегія суддів вважає, що недоліки у трудовій книжці позивача, про які вказує пенсійний орган, не впливають на зарахування певних періодів роботи позивача, які підтверджено відомостями трудової книжки, до його страхового стажу.

Апеляційний суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що період роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав визнати протиправним та скасувати спірне рішення пенсійного органу від 25.08.2025 №32, адже пенсійний орган не здійснив належним чином розрахунок страхового стажу позивача, протиправно не зарахувавши до страхового стажу період роботи з 10.07.1994 по 19.01.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 280/8992/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров