Справа № 520/18472/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Рубан В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. Справа № 520/18472/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025,

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 17.12.2025р. позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 09.01.2019 та з 01.01.2023 року по 26.04.2025 року у належному обсязі.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 з застосуванням базового місяця - січень 2008; з 01.03.2018 по 01.01.2019 та з 01.01.2023 року по 26.04.2025 року щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, виходячи з її розміру 3922,64 грн., з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, за вирахуванням раніше сплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 19.05.2023 та з 01.01.2024 по 26.04.2025 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, у тому числі грошову допомогу на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, визначивши їх розмір із використанням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 та з 01.01.2024 по 26.04.2025, а також виплачених за вказаний період: щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, у тому числі грошову допомогу на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, визначивши їх розмір із використанням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 заяву представника позивача про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд.77/79,м. Харків, 61023, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просив скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 та ухвалити нове, яким скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №520/18472/25 в частині стягнення з Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. та ухвалити у відповідній частині нове рішення - про зменшення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в означеній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема, вказано, що заявлена до відшкодування сума не є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатом послуг.

Вказав, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Університету від 11.07.2025 про визнання протиправними дій, забов`язання вчинити певні дії відповідно до підпункту 1 пункту 6 статті 12 КАС України та статті 257 КАС України належить до адміністративних справ незначної складності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи додані наступні докази: договір про надання правничої допомоги № 19/05/25 від 19.05.2025 року; рахунок № б/н від 31.07.2025 року; опис виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги № б/н від 31.07.2025 року; свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5493 та ордером від АН №1718582 від 20.06.2025 року про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Голубовим Сергієм Геннадійовичем.

Зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції враховував що даний спір за жодними ознаками не може бути визнаний складним, причина виникнення спору та предмет спору по даній справі об`єктивно не вимагали вжиття будь-яких додаткових зусиль для з`ясування обставин фактичної дійсності та вивчення змісту належних норм права.

Колегія суддів зазначає, що положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.

Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд указав, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Як було встановлено вище, на підтвердження розміру витрат, понесених на оплату послуг з правничої допомоги з боку адвоката, позивач надав: ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Голубовим Сергієм Геннадйовичем, договір про надання правничої допомоги № 19/05/25 від 19.05.2025 року; рахунок № б/н від 31.07.2025 року; опис виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги № б/н від 31.07.2025 року; свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5493 та ордером від АН №1718582 від 20.06.2025 року про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Голубовим Сергієм Геннадійовичем.

Згідно опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги № б/н від 31.07.2025 року до послуг, наданих адвокатом клієнту належить складання та подання адвокатських запитів від 21.05.2025 (повторно 03.06.2025) та від 20.06.2025 до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба (1 год.), попереднє вивчення відповідей, наявних матеріалів, формування позиції та консультування клієнта (1 год.), опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики (2 год.), складання та подання позовної заяви до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії (2 год.), ознайомлення з відзивом на позов, підготовка, складання та подання відповіді на відзив відповідача по справі № 520/18472/25 (2 год.).

Заявлена позивачем до відшкодування сума понесених витрат складає 10000,00 грн.

Визначаючись щодо обґрунтованості заявленої до відшкодування суми витрат, понесених на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним з категорією складності справи, у зв`язку з чим, зменшив розмір витрат на правову допомогу до 3000,00 грн.

В свою чергу, колегія суддів, досліджуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у суді першої інстанції бере до уваги, що дана справа є справою незначної складності, в той же час враховує фактичний обсяг виконаної роботи.

Колегія суддів зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не спростовує надання правничої допомоги. Водночас відповідач не довів не співмірність витрат визначених судом першої інстанції до відшкодування, не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги адвоката є явно завищеними, або витрачений адвокатом час, зазначений в описі значно більший за необхідний для надання зазначених в описі послуг.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зменшення суми витрат на професійну правову допомогу, належної до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, визначивши останню у розмірі 3000,00 грн.

Щодо заявленого позивачем у відзиві на апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, Україна, Харківська обл., м. Харків, вулиця Сумська, будинок, 77/79, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 3000,00 грн (три тисячі 00 коп), колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, подано копії договору про надання правничої допомоги № 15/01/26 від 15.01.2026, опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги № б/н від 21.01.2026, рахунок для сплати правничої допомоги № б/н від 21.01.2026, ордер та свідоцтво.

Згідно опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги № б/н від 21.01.2026 адвокат надав клієнту наступні послуги, а саме: консультування з клієнтом, ознайомлення з апеляційними скаргами, Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року по справі № 520/18472/25 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі № 520/18472/25 (1 год.); складання та подання відзиву на апеляційні скарги Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року по справі № 520/18472/25 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі № 520/18472/25 до Другого апеляційного адміністративного суду (2 год.).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України.

Колегія суддів зазначає, що такі послуги як вивчення з апеляційною скаргою є наслідком складення відзиву на апеляційну скаргу, подання якого без вивчення матеріалів є неможливим, відтак, на думку колегії суддів, зазначена послуга входить до процесу складення відзиву на апеляційну скаргу, яка є взаємозалежною та не виключає одна одну, відтак витрати на здійснення вказаного виду робіт не можуть бути відшкодовані.

Також, колегія суддів враховує, що інтереси позивача як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді представляв адвокат Голубов Сергій Геннадійович, що свідчить про те, що адвокат не потребував значного часу для повторного вивчення обставин справи та судової практики, відтак, заявлений розмір судових витрат на думку колегії суддів підлягає зменшенню.

В постанові Верховного Суду від 23.07.2023 р. по справі № 340/4492/22 (адміністративне провадження № К/990/12857/23) судом касаційної інстанції висловлено позицію, згідно якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою статті 134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Враховуючи принцип співмірності (який, включає у себе, зокрема такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт, суд апеляційної інстанції вважає за можливе обмежити належний до стягнення з бюджетних асигнувань Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначивши його у розмірі 1500 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 по справі № 520/18472/25 залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 1500,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко З.Г. Подобайло