Справа № 420/42513/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування попередження

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 24.12.2025 надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.07.2025, ФОП ОСОБА_1 отримано цінний лист з описом вкладення - поштове відправлення через Укрпошту від Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому знаходилось повідомлення-виклик, про розгляд справи, стосовно фіксації порушень трудового законодавства за актом від 17.03.2025, складеним за результатами фактичної перевірки ГУ ДПС у Одеській області, призначений на 01.07.2025 за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, буд.2, каб. 3, поверх 4, о 09 год. 30 хв.

04.07.2025, ФОП ОСОБА_1 , через свого представника, на електронну адресу Відповідача, було направлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, відкладення розгляду справи до часу ознайомлення з матеріалами, наявністю додаткових доказів по справі, які ФОП ОСОБА_1 бажала долучити до справи, та які спростовують висновки викладені в акті фактичної перевірки №11373/15/04/ РРО/ НОМЕР_1 від 17.03.2025.

09.07.2025, ФОП ОСОБА_1 , було отримано рекомендований лист від Відповідача, в якому знаходилось:

- Повідомлення від 02.07.2025 від Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про розгляд справи відносно ФОП ОСОБА_1 та визнання її винною у порушення законодавства про працю і застосуванню Попередження відповідно до абзацу другого частини другої ст. 265 КЗпП;

- Попередження №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю, зокрема стосовно допуску до роботи працівників без укладання трудового договору.

В оскаржуваному Попереджені про порушення законодавства про працю та зайнятість населення, зазначено: «У порушення вимог статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/ укладення гіг-контракту» від 17.06.2015 №413, ФОП ОСОБА_1 допускає працівників до виконання роботи без повідомлення про прийняття працівника на роботу. 07.03.2025 Головним управлінням ДПС у Одеській області проведено Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.12.2025 10 фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 під час якої встановлено факт використання праці без належного оформлення трудових відносин, без конкретизація фактичних даних конкретних громадян. У порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гігконтракту» від 17.06.2015 №413 повідомлення про прийняття на роботу працівників до початку роботи не подавались.».

09.08.2025 відповідачем надано відповідь на клопотання в інтересах ФОП ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та можливості ознайомлення з матеріалами справи, до якого долучені матеріали справи (акт фактичної перевірки без додатків), Попередження та інформаційний лист, в якому зазначено що розгляд справи відбувся 01 серпня 2025 року, а Попередження винесено за результатами розгляду 01 липня 2025 року та інформовано про відмову у відкладенні розгляду справи. Відповідачем розглянуто справу за матеріалами акту фактичної перевірки ДПС, яким безпідставно звинувачена ФОП ОСОБА_1 , стосовно використання праці найманих осіб без надання до органів ДФС повідомлення про оформлення трудових відносин: а саме ОСОБА_2 - керуючий магазину та ОСОБА_3 - продавець магазину.

Зазначила, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 є самостійним орендарем приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди приміщення від 01.03.2025, який нею укладений із ФОП ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_4 , 03.03.2025 укладено трудовий договір із продавцемконсультантом ОСОБА_6 . Між мною, ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , 03.03.2025 було укладено договір про спільну діяльність (співпрацю) з метою організації роботи торгівельної точки та складських приміщень у АДРЕСА_1 . До акту фактичної перевірки, не долучено доказів на підтвердження особи, яка безпосередньо здійснювала розрахункові операції під час фактичної перевірки 07.03.2025, відсутні письмові пояснення цієї особи або безпосередніх свідків, відео фіксації на боді камери інспекторів, інших беззаперечних доказів. Інспектори ДПС або Державної служби з питань праці, не наділені повноваженнями тлумачити умови цивільно - правових договорів укладених між роботодавцем та працівником.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 26.12.2025 постановлено прийняти позовну заяву та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15.01.2026 (вх.№ ЕС5743/26) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Міжрегіональне управління дослідивши доводи викладені в позовній заяві, вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач вказує, що Головним управлінням ДПС в Одеській області листом від 21.05.2025 надано до Міжрегіональним управлінням матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , господарського об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , через який здійснює господарську діяльність підприємство, за наслідками якої складено акт від 14.03.2025 №11373/15/04/РРО/ НОМЕР_1 . У пункті 3.1 «Встановлено порушення» розділу 3 Акту «Висновки перевірки», зокрема зазначено: Постанова КМУ від 17.06.15 №413 в частині не подання до органів ДПС «Повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гігконтракту». Разом з тим, у пункті 2.2.20. розділу 2 наведеного Акту «Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки», серед іншого зазначено: «...-в ході проведення перевірки встановлено використання праці найманих осіб без надання до органів ДПС повідомлення про оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_4 - керуючий магазином та ОСОБА_7 магазину». Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Листом № ПД/3.1/5337-25 від 02.06.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено - ФОП ОСОБА_1 повідомлення про початок адміністративного провадження, як особі, стосовно якої ініційовано адміністративне провадження на юридичну адресу позивача ( АДРЕСА_2 ) із доданням пам`ятки про права та обов`язки учасників адміністративного провадження. Повідомлення направлено поштою, та було вручено особисто представнику товариства. (рекомендоване повідомлення №432 від 10.06.2025 Також повідомлення направлено 03.06.2025 р. на електронну адресу позивача (докази відправлення додаються). Крім того, листом № СП-ПД/3.1/4091-25 від 12.06.2025 було звернуто до спеціаліста за наданням роз`яснення стосовно правопорушення, наявного у вищезазначеній адміністративній справі. Листом №ПД/3.1/5933-25 від 19.06.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено Позивачу запрошення, як учаснику адміністративного провадження на слухання у адміністративній справі «Про накладення штрафу на - ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю, передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України», призначеного на 01.07.2025 о 09:30 год. Запрошення направлено поштою , та було вручено особисто представнику товариства (рекомендований лист №884 від 20.06.2025). Також повідомлення направлено 19.06.2025 р. на електронну адресу позивача (докази відправлення додаються). Листом №ПД/3.1/6058-25 від 25.06.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено запрошення на слухання, начальнику управління інспекційної діяльності в Одеській області Міжрегіонального управління, як особі, яка сприяє розгляду справи (лист направлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_125.06.2025). Службовою запискою №СП-ПД/4.3.2/4481-25 від 27.06.2025 головним державним інспектором відділу з питань праці та зайнятості населення управління інспекційної діяльності в Одеській області Міжрегіонального управління Людмилою Добровольською для врахування під час розгляду адміністративної справи, надано роз`яснення щодо правопорушення, наявного у вищезазначеній адміністративній справі. 01.07.2025 заступником начальника Міжрегіонального управління Володимиром Раілком проведено слухання по справі у присутності ОСОБА_8 та враховано, що відсутність запрошеного належним чином учасника адміністративного провадження, не перешкоджає вчиненню процедурних дій, якщо це не впливає на належний розгляд справи, згідно частини четвертої статті 32 Закону України «Про адміністративну процедуру». Під час слухання встановлено, що за наслідками фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області складений Акт. Фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області у термін з 07.03.2025 по 14.03.2025 проведено зазначену перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої, зокрема складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог діючого законодавства щодо укладання трудового договору. 01.07.2025 заступником начальника Міжрегіонального управління Володимиром Раілком проведено слухання по справі у присутності ОСОБА_8 . Керуючись Порядком № 509, з урахуванням частини першої статті 69 Закону України «Про адміністративну процедуру», на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП та наказу Міністерства економіки України від 09.03.2023 р. № 1243, фактів, відображених у Акті від 14.03.2025 р. №11373/15/04/ РРО/ НОМЕР_1 , було застосовано до ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням, що вона перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку II групи - попередження Відповідно ст.75 Закону України «Про адміністративну процедуру» супровідним листом № ПД/3.1/6260-25 від 02.07.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено позивачу Попередження №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 р. (рекомендований лист № 917 від 02.07.2025). Враховуючи наведене, Попередження №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 р. прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є обґрунтованими та не підлягають скасуванню у судовому порядку.

Щодо тверджень позивача про недотримання законодавства в частині повідомлення про розгляд справи, то у відзиві вказано, що ФОП ОСОБА_1 , як учасника адміністративного провадження запрошено на слухання у адміністративній справі вихідним листом №ПД/3.1/5933-25 від 19.06.2025 р., як учаснику адміністративного провадження «Про накладення штрафу на - ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю, передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України», призначеного на 01.07.2025 о 09:30 год. Запрошення направлено поштою , та було вручено особисто представнику товариства 04.07.2025 (рекомендований лист №884 від 20.06.2025). Також повідомлення направлено 19.06.2025 р. на електронну адресу позивача (докази відправлення додаються) Належним доказом надіслання Міжрегіональним управлінням повідомлення та запрошення є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У відзиві вказано, що позивач самостійно визначає як організувати відносини з оператором поштового зв`язку, щоб забезпечити отримання надісланої йому поштової кореспонденції шляхом укладення договору та встановлення абонентської скриньки, отримання кореспонденції безпосередньо у відділенні поштового зв`язку. Таким чином, обов`язок Міжрегіонального управління обмежується лише надісланням пошти на адресу реєстрації ФОП ОСОБА_1 . Фактичні обставини одержання надісланої пошти знаходяться за межами компетенції Міжрегіонального управління, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежать від нього. Отже, вищевикладене, як стверджує відповідач, тільки підтверджує неналежну поведінку позивача щодо неотримання кореспонденції Міжрегіонального управління, а твердження позивача щодо неналежного повідомлення позивача не відповідають дійсності. Враховуючи наведене, Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є обґрунтованим та не підлягає скасуванню у судовому порядку.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 по справі №420/42513/25 у повному обсязі.

21.01.2026 (вх.№ ЕС8247/26) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема, вказано, що твердження відповідача про належне повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи не відповідають фактичним обставинам та спростовуються матеріалами справи, базуються на недостовірних відомостях стосовно належного інформування позивачки про час та дату розгляду. Зі змісту наданих відповідачем документів убачається, що: лист, направлений позивачу у вказані відповідачем дати, мав характер повідомлення про початок розгляду справи та роз`яснення прав, а не повідомлення про конкретну дату і час розгляду; окремий лист, у якому зазначено дату розгляду справи, було направлено після фактичного проведення розгляду та після прийняття спірного Попередження. Отже, позивач був позбавлений реальної можливості: взяти участь у розгляді справи; надати пояснення, докази та заперечення; реалізувати процесуальні права, гарантовані законом. Позивач вважає, що фактичне інформування постфактум не може вважатися належним повідомленням і не усуває допущеного порушення процедури.

02.02.2026 (вх.№ ЕС11710/26) від представника відповідача до суду надійшли заперечення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює такі види діяльності за КВЕД: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 81.21 Загальне прибирання будинків; 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 81.29 Інші види діяльності із прибирання; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

Судом встановлено, що 07.03.2025 Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці «магазин», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Перевіркою, зокрема, встановлено використання праці найманих осіб без надання до органів ДПС повідомлення про оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_4 - керуючий магазином та ОСОБА_7 - продавець магазину».

За результатами даної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській складено акт від 14.03.2025 №11373/15/04/РРО/ НОМЕР_1 .

Позивачем були подані заперечення на акт перевірки до яких було додано: (чеки/Z-звіти; пакети ПРРО; трудовий договір ОСОБА_9 від 11.03.2025, повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу, письмові пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ; договори; платіжні документи; договірні відносини з ФОП ОСОБА_4 : - 03.03.2025 сторони уклали: договір про спільну діяльність, договір суборенди, договір про надання послуг адміністратора (Технічне завдання; Акт від 30.03.2025; надано підтвердження офіційного працевлаштування ПК ОСОБА_6 у ФОП ОСОБА_4 за трудовим договором від 03.03.2025.)

21.05.2025 Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці направлено листа №9563/5/15-32-07-006-05 разом із матеріалами перевірки за результатами якої складено акт від 14.03.2025 №11373/15/04/РРО/ НОМЕР_1 .

У листі вказано таке:

«Головне управління ДПС в Одеській області, враховуючи внесені Законом України від 28.12.2014 №77-VIII зміни до статті 265 КЗпП, щодо відповідальності за порушення законодавства про працю, зокрема, відповідальності юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичної роботи повний робочий час, та виплати зарплати (винагороди) без сплати податків до бюджету.

В ході проведення фактичної перевірки магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 встановлено, що на початок перевірки у суб`єкта господарювання працює 1 фізична особа без належного оформлення трудових відносин. Складено акт перевірки від 14.03.2025 № 11373/15/04/PPO/ НОМЕР_1 .

Інформація надається для подальшого реагування та вжиття заходів в межах компетенції. Про результати вжитих Вами заходів просимо повідомити Головне управління ДПС в Одеській області».

Листом № ПД/3.1/5337-25 від 02.06.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено - ФОП ОСОБА_1 повідомлення про початок адміністративного провадження, як особі, стосовно якої ініційовано адміністративне провадження на юридичну адресу позивача ( АДРЕСА_2 ) із доданням пам`ятки про права та обов`язки учасників адміністративного провадження.

Повідомлення направлено поштою позивачу та було вручено отримувачу 16.06.2025 року.

Також повідомлення направлено 03.06.2025 на електронну адресу позивача, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана у розділі «Інформація для здійснення зв`язку».

Листом №ПД/3.1/5933-25 від 19.06.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено Позивачу запрошення, як учаснику адміністративного провадження на слухання у адміністративній справі «Про накладення штрафу на - ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю, передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України», призначеного на 01.07.2025 о 09:30 год.

У повідомленні було вказано, що з метою забезпечення належного, об`єктивного та швидкого з`ясування обставин справи розгляд справи буде проводитися із заслуховуванням учасників адміністративного провадження, що відбудеться уповноваженою особою Міжрегіонального управління о 09 год. 30 хв. "01" липня 2025 року, за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 2, 4 поверх, кабінет № 3.

Повідомлення направлено поштою позивачу 20.06.2025, та було вручено отримувачу 04.07.2025 року.

Також повідомлення направлено 19.06.2025 на електронну адресу позивача, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана у розділі «Інформація для здійснення зв`язку».

Судом встановлено, що листом № СП-ПД/3.1/4091-25 від 12.06.2025 було звернуто до спеціаліста за наданням роз`яснення стосовно правопорушення, наявного у вищезазначеній адміністративній справі.

Службовою запискою №СП-ПД/4.3.2/4481-25 від 27.06.2025 головним державним інспектором відділу з питань праці та зайнятості населення управління інспекційної діяльності в Одеській області Міжрегіонального управління Людмилою Добровольською для врахування під час розгляду адміністративної справи, надано роз`яснення щодо правопорушення, наявного у вищезазначеній адміністративній справі.

01.07.2025 заступником начальника Міжрегіонального управління Володимиром Раілком проведено слухання по справі «Про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю, передбаченого частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України» у присутності ОСОБА_8 та враховано, що відсутність запрошеного належним чином учасника адміністративного провадження, не перешкоджає вчиненню процедурних дій, якщо це не впливає на належний розгляд справи, згідно частини четвертої статті 32 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Під час слухання встановлено, що за наслідками фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області складений Акт. Фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області у термін з 07.03.2025 по 14.03.2025 проведено зазначену перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої, зокрема складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог діючого законодавства щодо укладання трудового договору. У пункті 3.1 «Встановлено порушення» розділу 3 Акту «Висновки перевірки», зокрема зазначено: Постанова КМУ від 17.06.15 №413 в частині не подання до органів ДПС «Повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гігконтракту». Разом з тим, у пункті 2.2.20. розділу 2 наведеного Акту «Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки», серед іншого зазначено: «...-в ході проведення перевірки встановлено використання праці найманих осіб без надання до органів ДПС повідомлення про оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_4 - керуючий магазином та ОСОБА_7 магазину. За допомогою електронного сервісу Пенсійного фонду України за посиланням https://portal.pfu.gov.ua/ було зроблено запит (тип запиту: «Поточний список працівників страхувальника») за суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 та отримано наступну відповідь: станом на 19:11 16.06.2025 В РЗО наявна інформація щодо актуального звіту страхувальника з ЄДРПОУ за формою Додаток 4 по ЄСВ станом на 05.2025 р. Відповідно до даного звіту поточний список працівників страхувальника: ОСОБА_10 ,- ОСОБА_6 , ОСОБА_9 . За допомогою електронного сервісу Пенсійного фонду України за посиланням https://portal.pfu.gov.ua/ було зроблено запит (тип запиту: «Повідомлення про початок роботи») за суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 та отримано наступну відповідь: ОСОБА_6 була прийнята на роботу ФОП ОСОБА_1 11.04.2025, відповідно до наказу від 11.04.2025 № 2.

За результатами слухання даної справи було вирішено з урахуванням, частини першої статті 69 Закону України «Про адміністративну процедуру», абзацу 2 частини другої статті, 265 Кодексу законів про працю України та наказу Міністерства економіки і України від 09.03.2023 № 1243, за результатами розгляду справи прийняти рішення та застосувати на ОСОБА_1 , з урахуванням що вона перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку II групи, попередження.

01.07.2025 року Південним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці відповідно до відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, на підставі справи про накладення штрафу від 14.03.2025, зареєстрованого 17.03.2025 № 11373/15/04/PPO/ НОМЕР_1 застосовано до ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - попередження №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС.

Супровідним листом № ПД/3.1/6260-25 від 02.07.2025 Міжрегіональним управлінням було направлено позивачу Попередження №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 р

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 , позивач звернулась до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі -ПК України) та відповідно до такої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (пункт 80.6 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати..

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до підпункту 20.1.47 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41цьогоКодексу, мають право отримувати пояснення від роботодавців та/або їх працівників, та/або осіб, праця яких використовується без документального оформлення, під час проведення перевірок з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання податковим агентом податкового законодавства щодо оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом.

Відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Частиною 1статті 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених правових приписів видно, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю може здійснюватись податковими органами на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Водночас, повноваження щодо притягнення до відповідальності за порушення трудового законодавства надані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Отже, суд зазначає, що у разі виявлення податковим органом фактів порушення вимог законодавства про працю та фіксації їх у складеному цим органом акті перевірки і надання останнього Держпраці в порядку взаємодії цих органів для виконання покладених на них завдань, Держпраці, відповідно до закону, наділена повноваженнями притягати до відповідальності суб`єктів таких правопорушень, зокрема накладати штрафи у розмірі та в порядку, визначеному законодавством.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини 2статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до частини 3статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Згідно ч.1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу;

6-2) при укладенні трудового договору з нефіксованим робочим часом;

6-3) при укладенні трудового договору з домашнім працівником;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413 повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації), та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а фізичною особою, яка уклала трудовий договір з домашнім працівником, - за її податковою адресою (місцем проживання) за формою згідно з додатком 1 до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Зі змісту зазначених правових приписів слідує, що при прийнятті працівника на роботу, на роботодавця покладається обов`язок по оформленню з ним трудового договору.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Недотримання вказаної вимоги є порушенням трудового законодавства та є підставою для накладення на роботодавця штрафу.

З аналізу наведених норм КЗпП України вбачається, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Характерними ознаками трудових відносин є: - систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); - підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; - виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327; - обов`язок роботодавця надати робоче місце; - дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Разом з цим, суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Наведені вище висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 820/1432/17, від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 02.02.2021 у справі № 0540/5987/18-а, від 24.01.2023 у справі №580/3948/19, від 22.11.2023 у справі №240/18367/20, від 27.06.2024 року у справі №380/761/20, від 17.09.2024 у справі №460/13803/21.

Відповідно до ч.5ст.242 КАС Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена ст. 265 КЗпП України.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваним попередженням з підстав використання праці найманих осіб без надання до органів ДПС повідомлення про оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_4 - керуючий магазином та ОСОБА_7 - продавець магазину».

Як вже вказано судом відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

Факт допуску особи до роботи без оформлення трудового договору повинен бути підтверджений достатнім обсягом доказів, що характеризують відносини особи та суб`єкта господарювання, який його наймає, як трудові, від таких осіб повинно бути відібрано пояснення.

У акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами (документами, поясненнями тощо) у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти. При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення.

Важливість відображення (фіксації) у акті, складеному за наслідками проведеної уповноваженим органом перевірки, достовірної і повної інформації обумовлено тим, що такий документ є підставою для застосування фінансових санкцій та становить основну частину доказової бази при розгляді справи про накладення штрафу.

Отже, контролюючий орган, під час здійснення фактичної перевірки в межах наданої компетенції, повинен був перевірити і з`ясувати усі обставини, які охоплювались предметом перевірки, зокрема, в частині факту допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а також підтвердити такі належними та допустимими доказами.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначенихглавою 27 Господарського кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509), у пункті 1 та 2 якого визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2статті 265 Кодексу законів про працю Українита частинами 2-7статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи, серед іншого, накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 4 Порядку №509 рід час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України.

Перевіряючи наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за допуск працівників до роботи без укладення трудового договору згідно з оскаржуваною постановою, суд виходить з такого.

Верховний Суд у постанові від 05.10.2020 у справі №560/407/19 вказав, що відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

Факт допуску особи до роботи без оформлення трудового договору повинен бути підтверджений достатнім обсягом доказів, що характеризують відносини особи та суб`єкта господарювання, який його наймає, як трудові, від таких осіб повинно бути відібрано пояснення.

У акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами (документами, поясненнями тощо) у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти. При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення.

Важливість відображення (фіксації) у акті, складеному за наслідками проведеної уповноваженим органом перевірки, достовірної і повної інформації обумовлено тим, що такий документ є підставою для застосування фінансових санкцій та становить основну частину доказової бази при розгляді справи про накладення штрафу.

Отже, контролюючий орган, під час здійснення фактичної перевірки в межах наданої компетенції, зобов`язаний був перевірити і з`ясувати усі обставини, які охоплювались предметом перевірки, зокрема, в частині факту допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а також підтвердити такі належними та допустимими доказами.

До суду разом із позовом було надано договір про спільну діяльність, який укладено між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , 03.03.2025 з метою організації роботи торгівельної точки та складських приміщень у АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.4. Договору про спільну діяльність, Сторони можуть надавати один одному будь-яку фінансову, технологічну, організаційну допомогу у разі необхідності укладати договори аутсорсинг (передача частини завдань або процесів стороннім виконавцям на умовах субпідряду) та аутстафінгу (Відповідно до пп. 14.1.183 ПК України послуга з надання персоналу - господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін).

Відповідно до п. 6.3. Договору про спільну діяльність, ФОП ОСОБА_4 , - для виконання робіт/надання послуг за даним Договором має вжити відповідні заходи щодо залучення необхідного персоналу, оформлення необхідної документації на нього. З цією метою ФОП ОСОБА_4 , здійснює керівництво особами, залученими до виконання умов даного Договору, забезпечує оформлення приміщення магазину відповідно до Правил торгівлі, відповідає за дотримання касової дисципліни; займається узгодженням та отриманням дозволів необхідних для роботи магазину, несе юридичну відповідальність у разі притягнення контролюючими/ правоохоронними органами за порушення встановлених правил або законодавства.

Між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , 03.03.2025 укладено договір суборенди частки приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 03.03.2025 укладено договір про надання послуг адміністратора відповідно до п.п.1.1. якого Замовник (ФОП ОСОБА_1 ) доручає, а Виконавець (ФОП ОСОБА_4 ) бере на себе зобов`язання надати наступні послуги: - проведення сортування та розпаковки/упаковки всіх видів товару; - викладки товару згідно стандартів торгівлі; - організація продажу товару в магазинах Замовника; - надання інших послуг та виконання інших робіт за окремими дорученнями Замовника. Між сторонами, 03.03.2025 було обговорено та підписано технічне замовлення до договору про надання послуг адміністратора, де зафіксовано об`єм послуг та їх вартість; 30.03.2025 складено акт наданих послуг в якому зазначені послуги які було надані ФОП ОСОБА_4 - ФОП ОСОБА_1 у період з 03.03.2025 по 30.03.2025, підсумовано загальну вартість наданих послуг; випискою з рахунку ФОП ОСОБА_1 на підтвердження проведення оплати за договором про надання послуг адміністратора.

Разом із цим, з наданих позивачем до суду доказів судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 11.03.2024, укладено трудовий договір із продавцем-консультантом ОСОБА_9 , що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу від 11.03.2024.

Суд зазначає, що вказані документи були надані позивачем до податкового органу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 22.10.2024 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та відповідно до інформації з Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вона здійснювала такі види діяльності за КВЕД: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 81.21 Загальне прибирання будинків; 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 81.29 Інші види діяльності із прибирання; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Лише 25.06.2025 на підставі власного рішення ОСОБА_4 внесено запис про державну реєстрацію припинення її підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця,.

Відповідно до ст.1131 Цивільного кодексу України договір про спільну діяльність (про співпрацю) укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відтак, договір про співпрацю є документом, який регламентує взаємовідносини сторін у процесі їх діяльності у певній галузі. Цей договір не встановлює жодних зобов`язань між партнерами, але засвідчує факт виникнення партнерства та узгоджує правила такої взаємодії.

Підпунктом14.1.139 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності. Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженими на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку. Для цілей оподаткування господарські відносини між учасниками спільної діяльності прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Порядок податкового обліку та звітності про результати спільної діяльності встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, пунктом64.6. статті 64 ПК України передбачено, що на обліку у контролюючих органах повинні перебувати угоди про розподіл продукції, договори управління майном (крім договорів щодо операцій, визначених у другому реченні абзацу другого підпункту 5 пункту180.1 статті 180цьогоКодексу) та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом.

У контролюючих органах не обліковуються договори про спільну діяльність, на які не поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені цим Кодексом. Кожен учасник таких договорів перебуває на обліку у контролюючих органах та виконує обов`язки платника податків самостійно.

Суд наголошує, що за вказаним договором про співпрацю не передбачалась можливість обміну співробітниками, оскільки в даному випадку кожен із підприємців брав на себе обов`язок щодо виконання певних зобов`язань за угодою.

За вказаних обстави, суд дійшов висновку, що твердження контролюючого органу про використання позивачем праці найманих осіб без надання до органів ДПС повідомлення про оформлення трудових відносин, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спростовуються наданими до суду доказами.

Відсутність належних та допустимих доказів порушення трудового законодавства позивачем, виключає підстави для притягнення такої особи до відповідальності, встановленої частиною 2статті 265 КЗпП України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасуваеея Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір всього в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7447-0102-7673-3512 від 24.12.2025 року.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 80, 134, 142, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування попередження - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Попередження Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №11373/15/04/РРО/-ТД/ДПС від 01 липня 2025 року про порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Південне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (65044, м. Одеса, пр. Шевченко, буд. 2, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА