Справа № 160/30416/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/30416/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/30416/25 (головуючий суддя І першої інстанції Ільков В. В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, в якому, з урахуванням уточнень від 03.11.2025 року просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення моїх прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язати керівника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () вибачитись в засобах масової інформації перед ОСОБА_1 за вчинену його підлеглими бездіяльність щодо невиконання вимог закону;

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення моїх прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язати керівника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вибачитись в засобах масової інформації перед ОСОБА_1 за вчинену його підлеглими бездіяльність щодо невиконання вимог закону;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповіді про результати розгляду звернення (скарги) від 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 на бездіяльність про подію на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області () надати з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідь про результати розгляду звернення (скарги) від 25 серпня 2025 року ОСОБА_1 про подію на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області від 01.08.2025 року (о 13 год. 56 хв.) ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 );

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 83460 (вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) гривень;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 83460,00 (вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) гривен;

- судові витрати позивача за розгляд справи покласти на відповідачів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення моїх прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язати керівника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () вибачитись в засобах масової інформації перед ОСОБА_1 за вчинену його підлеглими бездіяльність щодо невиконання вимог закону;

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення моїх прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язати керівника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вибачитись в засобах масової інформації перед ОСОБА_1 за вчинену його підлеглими бездіяльність щодо невиконання вимог закону;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 83460 (вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) гривень;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 83460,00 (вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) гривень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду за вказаними позовними вимогами.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у цій справі, позовні вимоги стосувались бездіяльності посадових (службових) осіб органу державної виконавчої влади Національної поліції України, який на підставі Закону України «Про Національну поліцію» здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із невиконанням таким органом (зокрема його посадовими і службовими особами) зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України). Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. І саме тому, що після неодноразових повідомлень на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення своїх прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області за викликом позивача не було здійснено виїзду представників поліції для захисту моїх прав, свобод і законних інтересів позивач звернулась до суду за таким захистом. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про необгрунтованість та безпідставність вимог апеляційної скарги. В обгрунтування відзиву вказано, що спірні правовідносини між сторонами виникли щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення, на думку позивача, її прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язання керівника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () вибачитись в засобах масової інформації перед ОСОБА_1 за вчинену його підлеглими бездіяльність щодо невиконання вимог закону та невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 13 год. 57 хв., о 14 год. 04 хв., о 18 год. 30 хв., о 22 год. 01 хв., о 22 год. 24 хв. та о 22 год. 43 хв. - 01.08.2025 року про порушення її прав, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області та зобов`язання керівника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вибачитись в засобах масової інформації перед ОСОБА_1 за вчинену його підлеглими бездіяльність щодо невиконання вимог закону. За приписами пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Відповідно до частини першої статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного висновку про те, що органи досудового розслідування під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, здійснення заходів під час досудового розслідування в кримінальних провадження виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Крім того, зміст заявлених вимог позивача та викладених обставин фактично звернуті на захист позивача як ймовірного потерпілого у кримінальному провадженні. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов до правомірних висновків про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови у відкритті в частині заявлених позовних вимог.

Департамент патрульної поліції також подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської. Крім того, спірні правовідносини між сторонами виникли щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» 01.08.2025 року, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області, жодним чином не зачіпають прав та не створюють обов`язків для Управління. Так, відповідно до бази даних ІПНП, Управлінням було встановлено, що в позовній заяві оскаржуються дії інспекторів ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, що в свою чергу відноситься до структури Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, тобто Управління не є стороною по даній справі. Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є окремою юридичною особою (), має на балансі транспортні засоби та не підпорядковується Департаменту патрульної поліції. На підставі вищевказаного, оскаржувана подія за своїм змістом не зачіпає прав та інтересів управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та не створює жодних обов`язків для нього.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги встановила наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження в частині позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зміст заявлених вимог позивача та викладених обставин фактично звернуті на захист позивача як ймовірного потерпілого у кримінальному провадженні.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем у позовній заяві заявлено про неодноразовий невиїзд за екстренним викликом поліції « 102» про порушення прав позивача, що стались на території Слобожанської селищної ради, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:013:0038 в Дніпропетровській області. У свою чергу, «порушення прав позивача» стосувалось проведення огляду земельної ділянки в межах кримінального провадження 0000399 від 05.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 року по справі №175/9071/25.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною першою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1).

Водночас, за змісто ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Як вказано вище, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Водночас, позивач заявила вимоги, що стосуються проведення процесуальних дій за КПК України, формулюючи їх як протиправність бездіяльності відповідачів, внаслідок чого помилково вважає такі вимоги адміністративно-правовими.

При цьому, колегія суддів враховує, що частина заявлених позивачем вимог, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства України, судом розглянуто та за результатом їх розгляду ухвалено відповідне рішення.

Щодо правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №420/239/20, на яку посилається апелянт, колегією суддів оцінюється критично, зважаючи на відмінність предметів спору, а саме те, що у справі № 420/239/20 відсутні відомості про те, що наслідком екстренного виклику поліції « 102» слугувало проведення процесуальних дій за КПК України за участі працівників поліції.

Зважаючи на приведені вище обставини та їх правове унормування, суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що зміст заявлених вимог позивача та викладених обставин фактично звернуті на захист позивача як ймовірного потерпілого у кримінальному провадженні, та не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вказані вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за вказаною позовною заявою та відношенням порушеного питання до юрисдикції в порядку цивільного судочинства за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/30416/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/30416/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко