Справа № 140/2917/26
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/2917/26
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Мачульського В.В., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Наумчук Іван Петрович звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії в якому заявлені наступні позовні вимоги:

1) Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2026 №503 в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

2) Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини НОМЕР_1 (дата та номер наказу позивачу не відомі).

3) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі складу військової частини НОМЕР_1 .

4) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 , з військового обліку військовозобов`язаних.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 залучати ОСОБА_1 до виконання бойових або спеціальних завдань, а також направляти його у район ведення бойових дій до вирішення справи по суті, а також заборони застосовувати до ОСОБА_1 заходи, пов`язані з безпосереднім виконанням бойових завдань, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Заява обґрунтована тим, що мобілізація позивача (призов на військову службу) відбулася з порушенням чинного законодавства, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до переведення виключеного з військового обліку ОСОБА_1 до іншого місця проходження військової служби, що ускладнить виконання рішення суду та вимагатиме значних зусиль, часу та додаткових процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України установлено, що позов може бути забезпечено: забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2); забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (пункт 4).

За приписами частини другої статті 154 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Водночас для застосування таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них з точки зору процесуального закону є необхідною передумовою для їх вжиття судом за клопотанням позивача.

При цьому сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними, як і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Суд з огляду на докази, надані позивачем, для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При вирішенні питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову враховується й специфіка правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

За змістом позовної заяви предметом оскарження у цій справі є дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік та призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , а також наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 14.02.2026 №503 в частині призову позивача на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до складу Військової частини НОМЕР_1 .

Як слідує із заяви про забезпечення позову, її вимоги фактично обґрунтовано посиланням на очевидну протиправність дій та рішень відповідачів щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, направлення для проходження військової служби та зарахування до списків особового складу військової частини.

Разом з тим суд зазначає, що забезпечення позову не може підміняти собою подання позову та має іншу мету, а все обґрунтування заяви зводиться до незаконності дій відповідачів. Протиправність оскаржуваних дій та рішень може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті. Без такого дослідження доказів твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Спосіб забезпечення позову, про який просить представник позивача, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову, оскільки ніяк не вплине на можливість припинення юридичної сили індивідуальними актами у разі набрання законної сили рішенням суду, якщо позов буде задоволено.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просив заборонити Військовій частині НОМЕР_1 залучати ОСОБА_1 до виконання бойових або спеціальних завдань, а також направляти його у район ведення бойових дій до вирішення справи по суті.

Суд враховує, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача, про заборону яких просить позивач в заяві про забезпечення позову, не є предметом оскарження у цій судовій справі, а заява про забезпечення позову не містить беззаперечних мотивів, з яких заявник вважає, що захист його прав буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Покликання представника позивача на те, що ОСОБА_1 може бути залучено до виконання бойових або спеціальних завдань, а також направлення його у район ведення бойових дій базується виключно на припущеннях. Однак можливість настання негативних наслідків чи порушення прав позивача в майбутньому не може визнаватись достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того, суд також зазначає, що за приписами пункту 10 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, процесуальний закон містить імперативну заборону вживати заходи забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

На час проходження позивачем військової служби та подання заяви про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, а тому суд позбавлений можливості забороняти відповідачу вчиняти дії, пов`язані з виконанням військовослужбовцем військових завдань в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, в тому числі забороняти визначати місце несення військової служби.

З урахуванням предмета позову, недоведення представником позивача існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 КАС України, які потребують негайного втручання з боку суду у вигляді застосування заходів забезпечення позову з метою забезпечення виконання судового рішення у майбутньому, а також подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, які не можуть бути застосовані з урахуванням вимог частини третьої статті 151 КАС України, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в адмінстративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Мачульський