Справа № 520/20862/25
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 березня 2026 року справа №520/20862/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач), в якій просить в якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення №000/38155/2405-2030 від 30.11.2023, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області.

На обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на те, що контролюючим органом при його прийнятті були порушені норми податкового та іншого законодавства, які регулюють питання нарахування та сплати земельного податку, який сплачується фізичними особами.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 позовну заяву у цій справі залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На адресу суду у строк, встановлений судом, позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ГУ ДПС у Харківській області 01.10.2025 за допомогою «Електронний суд» суду надіслало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення.

Розглянувши усі надані сторонами документи, у тому числі ті, які надійшли до суду через систему "Електронний суд" та наявні у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" з моменту звернення позивачем до суду з цією позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідачем 30.11.2023 прийняте податкове повідомлення-рішення №000/38155/2405-2030, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку за 2019 рік на суму 217 358,44 грн.

Позивач через свого представника 28.07.2025 звернувся до відповідача з адвокатським запитом про надання йому копії вказаного податкового повідомлення-рішення, яке сам позивач не міг отримати у зв`язку із від`їздом у 2022 році з адреси постійного проживання за кордон в наслідок триваючої збройної агресії проти України. У відповідь на цю заяву контролюючий орган надав представнику позивача копію вказаного податкового повідомлення-рішення, яке було отримано у приміщенні ГУ ДПС у Харківській області 01.08.2025.

Зі змісту податкового повідомлення-рішення №000/38155/2405-2030 від 30.11.2023 вбачається, що воно винесене відносно земельної ділянки, що знаходиться у власності позивача, розташованої на території м. Харкова, по вул. Шевченка, 142, кадастровий номер :06:001:0003, та при його прийнятті контролюючим органом були нараховані зобов`язання з земельного податку за період 2019 рік з використанням ставки податку як за земельні ділянки, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 3 % від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помножений на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), та зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2), за 1 квадратний метр.

Вважаючи зазначений розрахунок податкового зобов`язання неправомірним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Стаття 270 ПК України закріплює, що об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Положеннями підпунктів 271.1.1, 271.1.2 пункту 271.1 статті 271 ПК України також визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 287.1 статті 287ПК України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 ПК України дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

В підпункті 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Отже, діючим законодавством передбачено дві засади для визначення бази нарахування земельного податку: по-перше, якщо відносно земельної ділянки проведена нормативна грошова оцінка, саме вона є підставою для нарахування земельного податку з урахуванням коефіцієнта індексації; по-друге базою нарахування податку є площа земельної ділянки, у разі якщо відносно неї нормативна грошова оцінка не проведена.

Норми законодавства України, зокрема, Закони України «Про оцінку земель», «Про землеустрій», Податковий кодекс України, регулюють порядок та визначають органи, уповноважені на проведення, розроблення та затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (статтія15 Закону України «Про оцінку земель»).

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено статтею 18 Закону України «Про оцінку земель», яка визначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Щодо земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться не рідше, ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Нормами пункту 286.1 статті 286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

За приписами п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки одиниці, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка земельного податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких не проведено, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (п.277.1 ст. 277 ПК України).

Згідно з пунктом 284.1 статті 284 ПК України ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території, встановлюють Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (пункт 285.1статті 285 ПК України).

Відповідно до положень пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру: б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Положеннями пункту 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності (абз. 3 п. 286.5 ст. 286 ПК України).

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.1 ст. 289 ПК України).

У відповідності до п. 289.2 ст. 289 ПК України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (п. 289.3 ст. 289 ПК України).

Таким Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 року №1474/19 була затверджена «Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 року» (далі також - рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 року №1474/19), яка у відповідності до пункту 2 цього рішення застосовується з 01.01.2020 року.

В той же час, особливості проведення оцінки земель Податковим кодексом не врегульовано, натомість врегульовано Законом України «Про оцінку земель».

Як вже зазначено судом, статтею 15 Закону передбачено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативно грошова оцінка (далі - НГО) земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Статтею 18 даного Закону визначено періодичність проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а саме, НГО земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок» встановлено, що затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є чинною до початку застосування рішення відповідного органу місцевого самоврядування про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Таким чином, базою нарахування земельного податку за 2019 рік на земельні ділянки, розташовані у м. Харкові, є нормативна грошова оцінка згідно даних Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, яка діяла з 2014 по 2019 роки включно, а отже при розрахунку земельного податку за 2019 рік необхідно застосовувати дані нормативної грошової оцінки земельної ділянки, станом на 01.01.2014 з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_1 та розташована на території АДРЕСА_1 , площею 0,2194 га, кадастровий номер :06:001:0003 станом на 01.01.2014 проведена, а тому контролюючий орган з огляду на наведені приписи нормативних актів при визначені суми земельного податку за вказану земельну ділянку зобов`язаний встановити наявність грошової оцінки землі та правильно визначити базу оподаткування при розрахунку суми податкового зобов`язання.

Водночас, як встановлено судом, при визначенні податкового зобов`язання у податковому повідомленні рішенні № 000/38155/2405-2030 від 30.11.2023, податковим органом неправомірно проведено розрахунок суми земельного податку без урахування даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивача, що призвело до прийняття протиправного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до рішення від 28.11.2018 року №1284 «Про внесення змін до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.217р. №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, становить 1,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

При розрахунку суми земельного податку контролюючий орган мав застосувати будь які дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка діяла у період з 2014 по 2019 роки включно з урахуванням коефіцієнту індексації.

Такий висновок при визначені суми плати за землю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 07.02.2023 у справі №640/23439/20, від 23.06.2022 №160/8668/19 та від 14.09.2022 у справі №640/20750/21.

Пунктом 9 підрозділу 6 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що індекс споживчих цін за 2017-2020 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.

Таким чином, при визначенні податкового зобов`язання із плати за землю за 2019 рік контролюючий орган мав використовувати дані нормативної грошової оцінки земельної ділянки за любий рік, починаючи з 2014, проіндексувавши їх на відповідні коефіцієнти.

Беручи до уваги витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , площею 0,2194 га, кадастровий номер :06:001:0003 від 04.12.2017 року № 97-20-0.23.08 1239/176-17, який наявний у матеріалах справи та є в розпорядженні контролюючого органу, сума земельного податку за 2019 рік повинна становити 1,5 відсотки від зазначеної в цьому витягу нормативної грошової оцінки, а саме 2048823 x 1,5% = 30 732,35 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення № 000/38155/2405-2030 від 30.11.2023 ГУ ДПС у Харківській області протиправно застосувало базову вартість одного квадратного метру в м. Харкові та не врахувала наявність відносно земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , нормативної грошової оцінки згідно Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 «Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013», що призвело до неправомірного визначення податкового зобов`язання як за земельну ділянку, відносно якої нормативна грошова оцінка не проведена, що є підставою для визнання вказаного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати податкове повідомлення-рішення №000/38155/2405-2030 від 30.11.2023, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1738,90 грн (одна тисяча сімсот тридцять вісім гривень 90 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА