Справа № 200/831/26
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

09 березня 2026 року Справа №200/831/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення з 01.09.2025 перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження з 21.03.2024 року пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року, максимальним розміром, передбаченим ч. 3 ст. 67 цього Закону;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.09.2025 року перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року та постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 12.10.1996 у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1307від 09.12.2021, на підставі наявної у матеріалах пенсійної справи довідки про заробітну плату годувальника за роботу в зоні відчуження, без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 21.03.2024 року відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 11.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Питання про поновлення строку на звернення до суду залишено відкритим для вирішення під час розгляду справи по суті.

Вирішуючи питання стосовно строків звернення до суду із даним позовом, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Предметом спірних правовідносин у даній справі є, зокрема, виплата ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України №796-XII без обмеження розміру пенсії максимальним розміром відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(II)/2024 з урахуванням фактично виплачених сум з 21.03.2024.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 зазначив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. За висновком Суду, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Пропущений строк звернення до суду з позовом може бути поновлений за наявністю поважних причин, проте позивачка не зазначила об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від її волевиявлення або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивачку можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. За умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що саме з 21.03.2024 позивачка дізналася про порушення відповідачем її права на отримання пенсії в належному розмірі, передбаченому статтею 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та відповідно з цієї дати для неї розпочався перебіг процесуального строку для звернення до суду.

Стосовно посилань позивачки на введення в Україні воєнного стану, що, на думку позивачки є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд звертає увагу, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Велика Палата Верховного Суду зазначила в постанові від 08.12.2022 року у справі №990/102/22, що обставина повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 10.01.2023 у справі 640/3489/21 зазначив про таке:

«введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини».

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Довідкою від 02 листопада 2022 року №6810- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - ОСОБА_1 підтверджено реєстрацію проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, обставини проживання позивачки у зоні бойових дій у спірній період не підтверджуються матеріалами позовної заяви.

Обставини, на які посилається позивачка, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з цим позовом, оскільки не перешкоджали зверненню до суду в установлений строк. Наведені позивачкою підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду мають суб`єктивний характер і не позбавляли останнього можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлені КАС України строки.

Отже, зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду. Тобто, позивачка пропустила строк звернення до суду з причин, які не є поважними.

Проте, з даним позовом до суду позивачка звернулася лише у лютому 2026 року за допомогою системи «Електронний суд».

Отже, позивачкою пропущено передбачений статтею 122 КАС України шестимісячний строк на звернення в частині позовних вимог, які стосуються виплати їй пенсії за період з 21.03.2024 по 06.08.2025.

Відтак, позивачем у клопотанні не наведені обставини непереборного і об`єктивного характеру, існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду, тому вказані позивачем обставини є неповажними.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху в частині позовних вимог заявлених за період з 21.03.2024 по 06.08.2025.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказами на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом, або відповідних доказів в обґрунтування поданого клопотання.

Керуючись статтями 122, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо обмеження пенсії з 21.03.2024 по 06.08.2025 - залишити без руху.

Установити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказами на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом, або відповідних доказів в обґрунтування поданого клопотання.

Повідомити позивачу, що вищевказані документи можуть бути подані до суду шляхом направлення їх: через підсистему "Електронний суд".

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Буряк