Справа № 214/11466/25
Суддя: Чернова Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, справу № 214/11466/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-2», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконкому Саксаганської районної в місті ради та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради № 705 від 18.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП, посилаючись на відсутність факту вчинення ним правопорушення. В обґрунтування вимог зазначено про винесення відповідачем спірної постанови за нібито порушення ним п. 2.14.14 Правил благоустрою м. Кривого Рогу (самовільне встановлення металевого наражу), що є порушенням ст. 152 КУпАП. Вважає вказану постанову протиправною, оскільки вона винесена на підставі недійсного документу (дозволу ЖБК 2021 року) та при ігноруванні принципу правонаступності користування земельною ділянкою. так, оскаржувана постанова ґрунтується на зверненні керівництва ЖБК «Рассвет-2» з посиланням останнього на свій внутрішній дозвіл 2021 року, що нібито закріпив спірну ділянку за іншою особою Проте цей дозвіл є юридично нікчемним з моменту видачі, оскільки право постійного користування земельною ділянкою було оформлено за ЖБК «Рассвет-2» лише 01 серпня 2024 року, до цієї дати земельна ділянка перебувала у комунальній власності, і ЖБК «Рассвет-2» не мав жодних речових прав на розпорядження нею, зокрема для видачі внутрішніх дозволів. Оскільки довіз ЖБК у 2021 році видано без повноважень, він являється нікчемним, а сама скарга на нього, позивача у справі, ґрунтується на недійсному документів,а отже відсутній об`єктивний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.14.14 Правил. Крім того, ділянка, на якій розташований його металевий гараж, не є вільною або порожньою, на цьому місті історично розташувався погріб (льох), який був невід`ємною частиною інфраструктури, що обслуговувала його квартиру, а встановлення металевого гаражу в 2024 році відбулась як заміна/модернізація існуючої споруди для зберігання майна та спростовує ознаки самовільного встановлення на вільній території. Постанова була винесена без належного встановлення всіх обставин, зокрема встановлено невідповідність розміру займаної земельної ділянки, що свідчить про невизначеність об`єкта та його невідповідність параметрам, які намагаються захистити, до того ж у справі наявний конфлікт інтересів, оскільки справа була ініційована в.о. голови правління ЖБК. Тому просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник Виконкому Саксаганської районної у місті ради звернувся до суду з відзивом на позов (а.с. 19-23), в обґрунтування якого зазначено, що 29 жовтня 2025 року до адміністративної комісії надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 18.10.2025 серії ВАД № 872696 за ст. 152 КУПАП, складений інспектором ДОП ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Смагіним Р.О. відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 18 жовтня 2025 року о 17-15 годині встановлено, що ОСОБА_1 поблизу будинку АДРЕСА_1 самовільно встановив металевий гараж без будь яких дозвільних документів, чим порушив вимоги Правил благоустрою території м. Кривого Рогу, затверджених рішенням Криворізької міської ради від 31.01.2023 № 1685, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. За результатами розгляду протоколу, адміністративною комісією було прийнято рішення та винесено постанову від 18.11.2025 № 705 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 340,00 грн. Твердження позивача, що оскаржувана постанова винесена на підставі недійсного документа, а саме дозволу ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає дійсності, оскільки адміністративна комісія здійснює розгляд щодо правопорушника в межах протоколу, який надійшов з ВП № 4 та який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачем не надано підтвердження судового оскарження дозволу ЖБК 2021 року та/або визнання його нікчемним, отже дане формулювання носить суб`єктивний характер проглядів позивача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем збудовано об`єкт нерухомості (металевий гараж) на земельній ділянці, яка йому не була у встановленому порядку відведена для будівництва, без відповідних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, без затвердження проекту, а тому таке будівництво є самочинним. Беручи до уваги інформацію, зазначену позивачем у позовній заяві, відповідно до якої право постійного користування земельною ділянкою було оформлено за ЖБК «Рассвет-2» лише з 01.08.2024, то позивач цим підтверджує той факт, що на момент, коли він встановлював металевий гараж, земельна ділянка належала до комунальної власності міста. З матеріалів адміністративної справи, а саме фото-схеми поблизу будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що позивач самовільно зайняв земельну ділянку шляхом розміщення на ній металевої нежитлової споруди (гаражу) орієнтовним розміром ширина 3 метри та фактично використовує земельну ділянку для його обслуговування за відсутності відповідного рішення Криворізької міської ради або дозволу житлово-будівельного кооперативу, за яким наразі визначено право постійного користування земельною ділянкою, про надання її в користування (оренду) та вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Тому просить відмовити в задоволенні вимог.

У відповіді на відзив (а.с. 38) позивачем зазначено про придбання ним у 2019 році квартири АДРЕСА_2 , разом з чим до нього перейшло і право фактичного користування погребом, який історично був закріплений за цією квартирою і вже існував на момент купівлі ним квартири у напівзруйнованому стані. Навесні 2024 року він провів модернізацію цього погребу (ями), що є фактично впорядкуванням існуючої споруди у межах цієї ж площі. Плата за утримання будинку ЖБК «Рассвет-2» сплачується на загальний рахунок кооперативу, куди входить і сплата за землю. Оскільки ЖБК отримало право користування землею лише 01.08.2024, його модернізація землі навесні 2024 року не може порушувати права ЖБК, при тому, що ділянка, де стоїть споруда, ніколи не була вільною: там історично десятиліттями знаходились погреби та гаражі мешканців будинку. Наголосив на упередженість при розгляді справи на засідання комісії з урахуванням пояснень лише в.о. голови правління ОСОБА_2 , проігнорувавши її приватний інтерес. Посилання на протокол № 35 від 2021 року є спробою легалізувати незаконне розпорядження комунальною землею до набуття прав ЖБК на ділянку. Наголошено на ознаки незаконного комерційного промислу в діяльності керівництва ЖБК та технічної цілісності об`єкта і порушення процедури розгляду справи, тому наполягає на задоволенні вимог.

Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-2» Фартушна Д.М. звернулась до суду з письмовими поясненнями (а.с. 51-53), в обґрунтування яких зазначено про незгоду із позовними вимогами, оскільки навесні 2024 року позивач без будь яких дозвільних документів незаконно встановив металеву конструкцію ()гаражі) на два автомобіля, у дворі будинку АДРЕСА_1 . дізнавшись про це нею, як головою ЖБК, було повідомлено позивача про негайний демонтаж гаражів та звільнення місця. Тому з посиланнями на статі 2, 24, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування», статі 13, 16, 20, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», статей 1 та 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», статті 188 ЗК України, просить відмовити у задоволенні вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні від 04.03.2026 року позовну заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на вказані в позові обставини, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні від 04.03.2026 року в якості свідка була допитана ОСОБА_3 , яка показала наступне. ОСОБА_1 є її чоловіком, ОСОБА_4 , яка є головою кооперативу, надала її чоловікові ОСОБА_1 усну згоду на встановлення гаражу. Після того, у них виник конфлікт з головою кооперативу. Засідання адмінкомісії виконкому Саксаганською районної у місті ради було проведено формально, її лише ознайомили з протоколом.

В судовому засіданні від 04.03.2026 року в якості свідка був допитаний ОСОБА_5 , який показав наступне. ОСОБА_1 знає, він є його сусідом, йому відомо, що ОСОБА_4 надала ОСОБА_1 усну згоду на встановлення гаражу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 872969 від 18 жовтня 2025 року, складеного ДОП СП ВП № 4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, відповідно до якого 18 жовтня 2025 року о 17-15 годині встановлено, що ОСОБА_1 поблизу будинку АДРЕСА_1 самовільно встановив металевий гараж без будь яких на це дозвільних документів, чим порушив вимоги рішення Криворізької міської ради № 16.85 від 31.01.2023 «Про Правила благоустрою у м. Кривому Розі» (а.с. 27).

Постановою адміністративної комісії виконкому Саксаганської районної у місті ради від 18 листопада 2025 року визнано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.14.14 Правил благоустрою м. Кривого Рогу, затверджених рішенням Криворізької міської ради № 1685 від 31.01.2023 та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 218 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею, 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 1031, 1032, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150 - 152, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями, 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186, 212-1 цього Кодексу.

Статтею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що диспозиція ст.152 КУпАП є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, у яких сформульовані конкретні правила поведінки. Тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП за порушення п. 2.14.14 Правил благоустрою території м. Кривого Рогу, затвердженого рішенням Криворізької міської ради 31.01.2023 № 1685.

Сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу (ч. 2 ст. 5 КУпАП).

Відповідно до п.п. 7 п. "а" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Територія сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів (ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Так, на території Криворізької міської ради діють Правила благоустрою території м. Кривого Рогу, затверджені рішенням Криворізької міської ради 31.01.2023 № 1685, якими установлюються вимоги щодо благоустрою території міста.

Правила благоустрою території міста є нормативно-правовим актом, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста, регулюються права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, встановлюється порядок комплексного розчищення та озеленення територій, а також комплекс соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, з метою раціонального використання території міста, належного утримання та охорони.

Згідно пункту 2.14.14 вказаних Правил (а.с. 64-77) встановлює обмеження при використанні об?єктів, елементів благоустрою. Зокрема, на об`єктах благоустрою забороняється установлювати самовільно елементи, об`єкти зовнішньої реклами, торгівлі, будь-які конструкції, тощо.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV), який спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Статтею 13 Закону № 2807-IV передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Так, у тексті позовної заяви позивачем не оспорюється процедура розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, в обґрунтування вимог позивач посилається на належність йому земельної ділянки, на якій знаходиться розміщений ним металевий гараж, як території, на якій знаходиться погріб (льох), що є невід`ємною частиною належної йому квартири, а також нікчемність дозволу ЖБК від 2021 року та конфлікт інтересів при розгляді справи.

Разом з тим суд звертає увагу, що згідно статті 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У зв`язку з оформленням права користування прибудинковою земельною ділянкою організації, яка здійснює управління будинком № 33 по вул. Покровській в м. Кривому Розі, а саме ЖБК «Рассвет-2» лише 01 серпня 2024 року, до цього часу земельна ділянка перебувала у комунальній власності міста, а отже не належала та не могла належати позивачу ні на праві власності, ні на праві користування.

Питання надання дозволів ЖБК «Рассвет-21» у 2021 році на відповідне розміщення гаражів не являється предметом розгляду цієї справи, оскільки у даній справі має місце з`ясування правомірності встановлення металевого гаражу саме позивачем на земельній ділянці комунальної власності (станом на дату встановлення металевої конструкції).

Більш того, питання про виділення земельних ділянок для встановлення збірно-розбірних металевих гаражів в масивах багатоквартирної житлової забудови розглядається сесією міської ради.

Згідно ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги викладене, судом не встановлено порушень відповідача норм процесуального та матеріального права при винесенні оспорюваної постанови, Адміністративна комісія виконкому Саксаганської районної у місті ради діяла в межах повноважень та з дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи відмову у задоволенні вимог, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246 КАС України ,суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-2», про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач Адміністративна комісія виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32.

Суддя Н.В. Чернова