Справа № 560/3418/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3418/24
УХВАЛА

10 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової части НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.05.2024 вирішено адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення позивача за останні два місяці служби, які передували дню звільнення.

Визнати протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати 22.02.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набрало законної сили та за заявою стягувача суд видав виконавчий лист на зобов`язальну частину:

"Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення позивача за останні два місяці служби, які передували дню звільнення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати 22.02.2024.".

Представник позивача звернувся із заявою, у якій просить:

1. Визнати виконавчий лист №560/3418/24, виданий 18.08.2025, у справі №560/3418/24 таким, що не підлягає виконанню (недійсним).

2. Видати два окремі виконавчі листи, кожен із яких містить одне з наступних зобов`язань:

окремий виконавчий лист щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення позивача за останні два місяці служби, які передували дню звільнення.

окремий виконавчий лист щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати 22.02.2024.

Мотивує заяву тим, що відповідно до ч.2 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" у виконавчому листі має бути зазначено одне зобов`язання, що підлягає примусовому виконанню. Отже, виконавчий лист, в якому вміщено декілька самостійних вимог, не відповідає вимогам закону.

Розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та видати два окремі виконавчі листи призначено до судового розгляду на 11:50 год. 10.03.2026.

В судове засідання сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не прибули. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Згідно частини 3 статті 374 КАС України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 374 КАС суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо:

1) його було видано помилково або

2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Перевіривши підстави заяви представника позивача для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частитни 2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (діюча редакція закону) встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Представник позивача мотивував заяву, тим що відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому листі має бути зазначено одне зобов`язання, що підлягає примусовому виконанню, отже, виконавчий лист, у якому вміщено декілька самостійних вимог, не відповідає вимогам закону

Однак, таке мотивування представника є помилковим, враховуючи, що стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" регламентує обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, а не вимоги до виконавчого документу, що свідчить про безпідставність поданої представником позивача заяви.

Суд, зауважує, що Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа №752/2391/17 (2а-14/09)), з урахуванням узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015, дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, суд вказує, що виконавчий лист виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/3418/24 щодо одного стягувача ОСОБА_1 та одного боржника Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, тобто з дотриманням вимог виконавчого документа, а твердження представника позивача про необхідність зазначення у виконавчому листі тільки "одного" зобов`язання в одному виконавчому листі суперечать частини 2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обґрунтування представника позивача щодо заяви не відносяться до матеріально-правових чи процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 254, 374 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.В. Матущак