Справа № 554/6/26
Суддя: Материнко М. О.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.03.2026Справа № 554/6/26
Провадження № 2-а/554/7/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судових засідань - Чепури Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Гаращенка А. Р. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Колошкін Павло Ігорович, звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Гаращенка А. Р. в якому просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 6424730 від 28.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову зазначено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6424730 від 28.12.2025, винесену поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Полтавської області ДПП Гаращенком А. Р., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до постанови, 28.12.205 року об 12:34:50 ОСОБА_1 керувала автомобілем CITROEN C-ELYSEE, номерний знак НОМЕР_1 по дорозі Київ-Харків-Довжанський М03 207 км без ввімкнення ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушила п.9.8. Правил дорожнього руху України. Представник позивача вважає, що вказана постанова є незаконною, а також такою, що грубо порушує права позивача, оскільки її було безпідставно зупинено, без пояснення причин зупинки та без пред`явлення доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Представник відповідача до суду направила відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Дужик В.О. просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з долученням відеофайлу події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. У відзиві сторона відповідача посилалася на те, що 28.12.2025 року о 12 год. 34 хв. на 207 км а/д М-03 Київ-Харків- Довжанський ОСОБА_1., керуючи транспортним засобом CITROEN C-ELYSEE, номерний знак НОМЕР_1 рухалася без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушила п. 9.8 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 9.8. ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; 5)на транспортному засобі, що буксирує; г) у тунелях. На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Вище вказане підтверджується фіксацією самого правопорушення (відео додається). На відео з бодікамери зафіксовано порушення ПДР України транспортним засобом CITROEN C-ELYSEE, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . На відео зафіксовано порушення позивачем п. 9.8 ПДР України. Під час розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки, ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мала можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Вище сказане підтверджується матеріалами відео фіксації.

Позивач ОСОБА_1 та його уповноважений представник Колошкін П. І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. У позовній заяві представник позивача просив задовольнити позов у повній мірі, а також розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача Дужик В.О. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у відзиві просила суд відмовити в задоволенні позову, з підстав, вказаних у відзиві, а також розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та наданий відеозапис, встановив наступне.

Судом встановлено, що 28.12.2025 року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Полтавської області ДПП Гаращенком А. Р., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії ЕНА № 6424730 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що 28.12.2025 року о 12:34:50 на 207 км а/д Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CITROEN C-ELYSEE, номерний знак НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушила п. 9.8 ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Разом із відзивом, відповідачем долучено відеозапис з бодікамери № 469271. Суд зазначає, що переглянутий відеозапис дійсно підтверджує факт того, що автомобіль рухався без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом. На відео з боді камери зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейським, останній вказує, що ближнє світло фар не увімкнуте та пояснює як його увімкнути.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно із п. 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року N1306.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічне передбачено пунктом 1.3 ПДР згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.8 ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі N 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі N 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі N 536/583/17).

Так, відповідачем надано відзив на позовну заяву у якому останній вказує на законність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, вказує про правомірність дій відповідача та наявність доказів вини особи.

Аналізуючи докази у справі суд виходить із того, що долучені разом із відзивом відеозаписи в повному обсязі підтверджують факт руху транспортного засобу поза населеним пунктом без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський вправі зупиняти транспортні засоби за порушення водієм Правил дорожнього руху, а відповідно до п. 3 ч. 1 ст.23 цього ж закону поліція вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх.

Оскільки у діях ОСОБА_1 наявне порушення вимог п. 9.8 а ПДР України, поліцейський вправі був зупинити автомобіль, виявивши таке порушення, що і було зроблено поліцейськими після того, як вони виявили, що по дорозі рухається автомобіль без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар.

Тобто, зупинка автомобіля, за виявлене порушення, відповідала вимогам закону та посадових інструкцій і була спрямована на дотримання безпеки дорожнього руху.

Також, наданий до матеріалів справи відеозапис спростовує доводи позивача, що їй не було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу, не були роз`яснені права та не надані докази вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також підтверджує законність дій працівників поліції при винесенні оскаржуваної постанови.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність винесення оскарженої постанови. Також ця постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 242-246, 286 КАС України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Гаращенка А. Р. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач:

ОСОБА_1 ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_2 адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області адреса 36000, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, буд. 83 .

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2026 року.

Суддя М.О. Материнко