Справа № 620/13806/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м.Чернігів Справа № 620/13806/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 та просить наступне.

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення 10.08.2024 року за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 31.10.2024 року по 30.11.2024 року, згідно довідок ВЛК військової частини НОМЕР_3 №10767 від 31.10.2024 року та №11921 від 29.11.2024 року.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення 10.08.2024 року за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 31.10.2024 року по 30.11.2024 року, згідно довідок ВЛК військової частини НОМЕР_3 №10767 від 31.10.2024 року та №11921 від 29.11.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 10.08.2024 року поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 10.08.2024 року поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою судді від 29.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ОСОБА_1 (надалі по тексту - Позивач) проходив військову службу з 12.10.2022 року у військовій частині НОМЕР_1 (надалі по тексту - Відповідач 1), з 25.12.2024 року по 17.06.2025 року - військовій частині НОМЕР_2 (надалі по тексту - Відповідач 2).

У військовому квитку Позивача не зазначена дата виключення зі списків Військової частини НОМЕР_1 , проте, датою зарахування до списків Військової частини НОМЕР_2 зазначено 25.12.2024 року, тому суд вважає, що датою виключення зі списків Військової частини НОМЕР_1 є 24.12.2024 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.06.2025 №175 Позивача звільнено з військової служби у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05 червня 2025 року №72-РС відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби), з 17 червня 2025 року.

З поданих суду доказів убачається, що 10.08.2024 року ,під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Позивачем було отримано травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини (вибухова травма; акуботравма без пошкодження цілісності барабанних перетинок; цефалгічний синдром; поєднане вогнепальні осколкові сліпі поранення верхніх кінцівок, тулубу; вогнепальні осколкові сліпі поранення грудної клітини зліва, лівого плеча, правого передпліччя, правого стегна.

Внаслідок отримання вказаної травми, Позивач тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні. Стаціонарне лікування наслідків отриманих Позивачем травм проводилося у м. Харків з 16.08.2024 року по 04.09.2024 року, проходив ВЛК у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР 04.09.2024 року, у м. Корюківка Чернігівської області з 05.09.2024 року по 16.09.2024 року, з 17.09.2024 року по 01.10.2024 року, проходив ВЛК у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) 02.10.2024 року.

Згідно довідки КНП «Корюківська центральна районна лікарня» з 03.10.2024 року по 30.10.2024 року проходив амбулаторне лікування у невропатолога КНП «Корюківська ЦРЛ». Після цього 31.10.2024 року оглядом військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) (довідка №10767 від 31.10.2024 року) стан після ВТ (10.08.2024), поєднаного вогнепального осколкового поранення м`яких тканин обох передпліч, передньої поверхні грудної клітки зліва, лівого плеча, правого плеча, з наявністю чужорідних тіл (металевих осколків), ліковано оперативно (11.08.2024 - ПХО ран, видалення чужорідного тіла (металевого осколку) правого передпліччя) у вигляді посттравматичної нейропатії правого серединного нерву з тимчасовим порушенням функції, за ступенем тяжкості визнано тяжкою травмою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, отже з 31.10.2024 року по 29.11.2024 року. В той же час з 06.11.2024 року по 22.11.2024 року Позивач знов проходив лікування в інституті нейрохірургії ім. Акад. А.П. Ромоданова Національної Академії медичних наук України (м. Київ).

29.11.2024 року оглядом військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) (довідка №11921 від 29.11.2024 року) стан після операції з приводу травми, отриманої Позивачем 10.08.2024 року, визнаної тяжкою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, отже з 29.11.2024 року по 28.12.2024 року. В той же час з 11.12.2024 року по 25.12.2024 року знов проходив лікування у КНП «Корюківська ЦРЛ» КМР.

30.12.2024 року оглядом військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) (довідка №13059 від 30.12.2024 року) стан після операції з приводу травми, отриманої Позивачем 10.08.2024 року, визнаної тяжкою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, отже з 30.12.2024 року по 28.01.2025 року. У період з 06.01.2025 року по 27.01.2025 року Позивач проходив лікування у КНП «Корюківська ЦРЛ» КМР.

31.01.2025 року оглядом військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) (довідка №1053 від 31.01.2025 року) стан після операції з приводу травми, отриманої Позивачем 10.08.2024 року, визнаної тяжкою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, отже з 31.01.2025 року по 01.03.2025 року. У період з 04.02.2025 року по 27.02.2025 року Позивач проходив лікування у КНП «Корюківська ЦРЛ» КМР.

28.02.2025 року оглядом військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) (довідка №1868 від 28.02.2025 року) стан після операції з приводу травми, отриманої Позивачем 10.08.2024 року, визнаної тяжкою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує тривалого лікування протягом 60 діб. З 04.03.2025 року по 27.03.2025 року та з 18.04.2025 року по 28.04.2025 року Позивач проходив лікування у КНП «Корюківська ЦРЛ» КМР.

13.05.2025 року оглядом ВЛК Гарнізонної ВЛК «Військової частини НОМЕР_3 » (довідка №2025-0513-1051-1084-0 від 13.05.2025 року) встановлено діагноз -наслідки вибухової травми (10.08.2024) акуботравми, поєднаного ВОСП м`яких тканин обох передпліч, передньої поверхні грудної клітки зліва, лівого та правого плеча з наявністю сторонніх тіл, ліковано оперативно (11.08.2024 - ПХО ран, видалення чужорідного тіла правого передпліччя; 07.11.2024 - автопластика серединного нерва з нижньої третини правого передпліччя) у вигляді хронічного мезотимпаніту зліва, двобічної змішаної приглухуватості з середнім порушенням слуху, середня втрата слуху справа 41,25 дБ та зліва 38,75 дБ, зміцнілих рубців, посттравматичної невропатії правого серединного нерва, з сенсорно-моторними розладами, помірним порушенням функції правої кисті. Отриману Позивачем 10.08.2024 року травму віднесено до тяжких, та визнано такою, що пов`язана із захистом Батьківщини, а Позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.05.2025 року №36/25/873/Р Позивачу надано ІІ групу інвалідності.

Враховуючи отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини 10.08.2024 року, на підставі п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та пунктом 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Проте, Позивачу така винагорода була нарахована та виплачена не в повному обсязі.

З метою захисту порушених прав, Позивач звернувся за правничою допомогою до адвокатського об`єднання «Канцелярія права», яким для надання правової (правничої) допомоги Позивачу було призначено адвокатом Прядка Олександра Анатолійовича (далі по тексту - Адвокат). Адвокатом 20.08.2025 року Відповідачеві 1 було надіслано адвокатський запит №60 з проханням повідомити причини, з яких Позивачу не нараховано додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000 грн в розрахунку на місяць за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 16.08.2024 року по 04.09.2024 року, з 05.09.2024 року по 16.09.2024 року, з 17.09.2024 року по 01.10.2024 року; нарахувати та виплатити Позивачу у повній мірі додаткову винагороду згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі збільшеної до 100000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Також запит №61 від 20.08.2025 року з аналогічними вимогами за період з 05.03.2025 року по 27.03.2025 року, з 21.04.2025 року по 28.04.2025 року Адвокатом було направлено на адресу Відповідача 2.

Оскільки актуальні адреси військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 для надсилання кореспонденції за попередньою інформацією були змінені, зазначені запити разом з супровідним листом №62 від 20.08.2025 року були направлені на адресу Міністерства оборони України. Згідно відстеження поштового відправлення 507 за допомогою онлайн-сервісу поштового зв`язку «Укрпошта», запити вручені за довіреністю Міністерства оборони України 25.08.2025 року.

Відповідачем 2, у відповідь на запит №61 листом №12400/94 від 24.11.2025 року, було наведено законодавче регулювання питання нарахування грошового забезпечення військовослужбовців та повідомлено, що жодним нормативним документом не передбачено обов`язку військової частини здійснювати перерахування (доплату) грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям у зв`язку із скасуванням окремих положень постанов КМУ чи інших органів влади. В додаток до листа Відповідачем 2 було надано довідку про нараховані обсяги грошового забезпечення та додаткової винагороди Позивача за період з вересня 2023 року по червень 2025 року, хоча згідно даних з військового квитка Позивача, останній на службі у військовій частині НОМЕР_2 перебував у період з 25.12.2024 року по 17.06.2025 року.

Оскільки Відповідачем 1 в строки, надані законодавством, відповіді на звернення адвоката від 20.08.2025 року надано не було, так як і жодної інформації з приводу продовження строків наданні відповіді, 29.10.2025 року на адресу Міністерства оборони України було направлено скаргу щодо вжиття заходів реагування до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з безпідставним не наданням інформації на адвокатський запит. Проте, станом на дату формування позову жодної відповіді на скаргу, а також адвокатський запит надано так і не було.

З отриманої від Відповідача 2 інформації убачається наступне:

- згідно з висновком військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 (довідка №10767 від 31.10.2024 року) стан після операції з приводу травми, отриманої Позивачем 10.08.2024 року, визнаної тяжкою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, отже з 31.10.2024 року по 29.11.2024 року, в той же час Позивач з 06.11.2024 року по 22.11.2024 року проходив стаціонарне лікування. Згідно з висновком військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 (довідка №11921 від 29.11.2024 року) стан після операції з приводу травми, отриманої Позивачем 10.08.2024 року, визнаної тяжкою, а Позивач на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, отже з 29.11.2024 року по 28.12.2024 року. Тобто, у період з 31.10.2024 року по 30.11.2024 року (який охоплюється періодом перебування у відпустках та стаціонарним лікуванням) Позивач мав право на отримання додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі збільшеної до 100000 грн, проте згідно довідки про нараховане грошове забезпечення Позивачу у листопаді 2024 року нараховано та виплачено з невідомих причин лише 86666,67 грн;

- з 04.03.2025 року по 27.03.2025 року (24 календарні дні) Позивач проходив стаціонарне лікування, тобто мав право на отримання додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі збільшеної до 100000 грн, проте у березні 2025 року Позивачу нараховано та виплачено лише 22580,65 грн (вираховано шляхом віднімання від загальної суми, виплаченої у березні 2025 року у розмірі 222580,65 грн, виплат у розмірі по 100000 грн за січень та лютий 2025 року);

- з 18.04.2025 року по 28.04.2025 року (11 календарних днів) Позивач проходив стаціонарне лікування, тобто мав право на отримання додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі збільшеної до 100000 грн, проте така винагорода за даний період нарахована та виплачена не була.

Вважаючи, що додаткову винагороду згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі збільшеної до 100000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 04.03.2025 року по 27.03.2025 року, з 18.04.2025 року по 28.04.2025 року, а також за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 31.10.2024 року по 30.11.2024 року Позивачу нараховано та виплачено не в повному обсязі, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова КМУ №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно пункту 8 Постанови КМУ №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

У зв`язку із військовим вторгненням російської федерації на територію України, введенням указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 воєнного стану в Україні, та Про загальну мобілізацію від 24 лютого 2022 року № 69 Позивач ніс службу відповідно до своїх посадових інструкцій.

Згідно з п. 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання. Відсутність бюджетних коштів також не може бути причиною невиконання державою взятих на себе зобов`язань.

Водночас, необхідно зазначити, що принцип рівності прав і можливостей та заборона дискримінації у сфері праці закріплені у частині 1 статті 21 та у статті 24 Конституції України, статті 21 та 22 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини другої статті 3 Основного Закону України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей установлено частиною п`ятою статті 17 розділу I «Загальні засади» Конституції України, який визначає основи конституційного ладу в Україні, зокрема, суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України, захист яких покладено на Збройні Сили України та інші військові формування, створені відповідно до законів України.

Конституційний Суд України неодноразово розв`язував питання, що стосуються реалізації конституційного права на соціальний захист, і сформулював юридичні позиції, згідно з якими за Конституцією України певні категорії громадян України потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (абзац перший пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абзац третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, абзац п`ятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

Крім того, Конституційний Суд України в Рішенні від 18.12.2018 №12-р/2018 уже наголошував, шо забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави" (абзац дев`ятий пункту 6 мотивувальної частини).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними, на підставі чинного законодавства, право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23- рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/20П).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, зі встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення 10.08.2024 року за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 31.10.2024 року по 30.11.2024 року, згідно довідок ВЛК військової частини НОМЕР_3 №10767 від 31.10.2024 року та №11921 від 29.11.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення 10.08.2024 року за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 31.10.2024 року по 30.11.2024 року, згідно довідок ВЛК військової частини НОМЕР_3 №10767 від 31.10.2024 року та №11921 від 29.11.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 10.08.2024 року поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 10.08.2024 року поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06 березня 2026 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ