Справа № 420/29127/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/29127/25

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/29127/25

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , зобов`язати її вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 року у справі №420/29127/25 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 04.04.2022 по 20.05.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення у 2022, 2023 роках, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 04.04.2022 по 20.05.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення у 2022, 2023 роках, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із вище означеним рішенням суду першої інстанції відповідачем безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 року у справі №420/29127/25 залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453 грн. 44 коп.

19.02.2026 року Військовою частиною НОМЕР_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано заяву про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2026 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/29127/25 відмовлено.

Продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 року у справі №420/29127/25, на 10 днів з дня отримання даного судового рішення.

02.03.2026 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке обґрунтоване неможливістю наразі сплатити судовий збір у повному обсязі.

Надаючи оцінку зверненню скаржника про продовження строку на усунення недоліків, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства України, суддя-доповідач уважає за необхідне зазначити про таке.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Зі змісту положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з апеляційною скаргою.

Обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно. Застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

У даному випадку, судовою колегією враховуються положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно із якими однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Тобто, сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права.

Суддя-доповідач зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 , діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи.

До того ж, Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене фінансування суб`єкта владних повноважень, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги.

Маючи намір реалізації наданого права на апеляційне оскарження судового рішення суб`єкт владних повноважень повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Причин, які унеможливлювали звернення до суду з належними чином оформленою апеляційною скаргою (в тому числі з наданням документа про оплату судового збору у повному обсязі) у встановлений законом строк та виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк скаржник не зазначає.

При цьому, усталеною є позиція Верховного Суду про те, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

До того ж, внутрішня процедура погодження сплати судового збору не є підставою для надання скаржнику певних преференцій.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це установлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Отже, положеннями даної статті передбачено право суду продовжувати процесуальний строк.

На переконання судді-доповідача, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку для усунення недоліків апеляційної скарги і, як наслідок, не є поважною підставою для продовження процесуального строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/29127/25 є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 132, 133, 292, 294, 298, 321 суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі №420/29127/25 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій