Справа № 320/5168/26
Суддя: Кравченко Євген Дмитрович
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5168/26
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Кравченка Є.Д., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 296 КАС України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Посилання апелянта на пункт 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими.

Згідно з пунктом 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється у разі подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб, а також органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом розгляду у даній справі є вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а не вимоги про відшкодування шкоди.

За таких обставин положення пункту 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не підлягають застосуванню, а доводи апелянта щодо звільнення від сплати судового збору є помилковими.

Щодо посилання апелянта на п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, то воно також є безпідставним, з огляду на наступне.

Так, апелянт зазначає, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи згідно із п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства, практична реалізація якої (засади) має здійснюватися безпосередньо на підставі цієї норми Конституції в силу прямої дії, незважаючи на обмеження, визначені іншим законодавством. Тобто, на переконання апелянта, забезпечення безпосередньо на підставі Конституції України учасникам судочинства права на апеляційний перегляд справи було і залишається безумовним, на відміну від КАС України у частині, що стосується судового збору. Також апелянт вважає, що факт сплати чи несплати судового збору не мали б впливати на забезпечення права відповідача на апеляційний перегляд, на підставі п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Разом з тим, статтею 44 КАС України, передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, позивач або відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 07.02.2024 у справі №520/3218/23, від 18.04.2024 у справі №380/3903/20, від 19.08.2024 у справі №340/9460/23 та інших, обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

Таким чином, сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін».

При цьому, посилання апелянта на те, що факт несплати ним судового збору не має впливати на забезпечення права відповідача на апеляційний перегляд є необґрунтованим, оскільки, необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом та є процесуальним обов`язком сторони, яка звертається до суду з апеляційною скаргою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2026 року приписами Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3328,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 1597,44 грн (3328,00*0,4*150%*0,8).

Однак, всупереч вимог КАС України, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Враховуючи, що апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору у розмірі 1597,44 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA1026007, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: 101; (ЄДРПОУ/РНОКПП апелянта); за розгляд апеляційної скарги (назва апелянта); Шостий апеляційний адміністративний суд; справа № (номер судової справи).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, в порушення зазначених правових норм, апелянтом не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, що свідчить про невідповідність поданої апеляційної скарги вимогам, встановленим ст. 296 КАС України.

На підставі викладеного, суд зазначає, що вказані у даній ухвалі недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом подання суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно із ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків апеляційної скарги.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.Д. Кравченко