Справа № 380/3713/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 рокусправа № 380/3713/25
Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Волявська В.С.,

за участю:

представника позивача Несторовича Б.В.,

представника позивача Цимбрило Н.О.,

представника відповідача Бердара С.В.,

представника третьої особи Іщенка Р.А.,

представника третьої особи Стегнія А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області, Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Міністерства фінансів України про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) звернулося з позовною заявою до Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: вул. Федьковича, 11, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ), Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: пл. Ринок, 1, м. Дрогобич, Львівська область, 82100, ), за участю в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (місцезнаходження: вул. К.Левицького, 18, м.Львів, 79005; ), Міністерства фінансів України (місцезнаходження: вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008; ), в якій просить:

- стягнути з Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області () до державного бюджету України заборгованість за бюджетними позичками в розмірі 68 641 521,47 грн;

- стягнути з Дрогобицької міської ради Львівської області () до державного бюджету України заборгованість, як гаранта за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради простроченої заборгованості перед державним бюджетом України за бюджетними позичками в розмірі 57 423,96 грн.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що КП «Дрогобичводоканал» не виконало зобов`язання за договором про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146, укладеним між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та Комунальним підприємством «Дрогобичводоканал» м. Дрогобич, про використання сум позики, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку (Угода про позику (Проект розвитку міської інфраструктури) № 4869-UA від 26 травня 2008 року). Загальна сума простроченої заборгованості відповідача 1 перед державним бюджетом становить 68 641 521,47 грн та складається з основної суми боргу, плати за надання гарантії, пені та відсотків.

Окрім цього, заборгованість Дрогобицької міської ради Львівської області перед державним бюджетом України, як Гаранта згідно Гарантії Дрогобицької міської ради № 3-30/543 від 27.01.2010, за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» позики за договором від 29.12.2009 № 28010-02/146 становить 57 423,96 грн та також залишається непогашеною.

На думку позивача, прострочена заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки відповідачами не вжито заходів для її погашення в добровільному порядку.

Ухвалою судді від 03.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача 1 - Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області, 21.03.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій».

Вказує, що матеріали справи не містять первинних документів, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості відповідача за позичкою згідно Договору про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146.

Також зазначає, що позивачем не долучено до позовної заяви детального розрахунку нарахування Мінфіном пені на прострочену заборгованість за Договором про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146, що у свою чергу унеможливлює встановлення правильності такого нарахування.

Враховуючи викладене вище, вважає, що позивачем не підтверджено заборгованість КП «Дрогобичводоканал» за Договором про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146. Відтак, просить відмовити у задоволенні позову.

Третьою особою - Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівської області подано пояснення щодо позову, в яких зазначає про підставність позовних вимог ДПС, адже у відповідача наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 68 641 521,47 грн. Дана заборгованість виникла в результаті не виконання КП «Дрогобичводоканал» ДМР зобов`язань по договору про субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009 між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та КП «Дрогобичводоканал» про використання сум позики, що надавалася Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку (Угода про позики (Проект розвитку міської інфраструктури) № 4869-UA від 26 травня 2008 року).

Також зазначає, що Дрогобицька міська рада виступає Гарантом виконання КП «Дрогобичводоканал» зобов`язань перед державним бюджетом згідно договору про субкредитування (Гарантія Дрогобицької міської ради №3-30/543 від 27.01.20210). Згідно інформації Міністерства фінансів України станом на 01.12.2024 за Дрогобицькою міською радою обліковується прострочена заборгованість перед державним бюджетом в сумі 57423,96 грн.

Повідомляє, що Головним управлінням Казначейства оформлено на направлено до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області: подання №1 від 30 грудня 2024 року на суму 28 556 809,04 грн (за основною сумою боргу); подання №2 від 30 грудня 2024 року на суму 15 417 465,29 грн (за відсотками); подання №3 від 30 грудня 2024 року на суму 68 477,17 грн (плата за надання гарантій); подання №4 від 30 грудня 2024 року на суму 24 598 769,97 грн (пеня); подання №5 від 30 грудня 2024 року на суму 57 423,96 грн (пеня) стягнення коштів з Дрогобицької міської ради Львівської області (Гарантія ДМР № 3-30/543 від 27.01.2010).

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з неповерненням своєчасно і в повному обсязі сум заборгованості, просить позов задовольнити.

28.03.2025 від відповідача 2 - Дрогобицької міської ради Львівської області доисуду надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що питання відповідальності Дрогобицької міської ради за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» простроченої заборгованості згідно договору про субкредитування від 29.12.2009 №28010-02/146 врегульовано Гарантією Дрогобицької міської ради від 27.01.2010 №3-30/543, а саме пунктом 2.1 та підпунктом (А) пункту 4.2.

Зі змісту п.2.1 Гарантії Дрогобицької міської ради від 27.01.2010р. №3-30/543 вбачається, що за цією гарантією Гарант (Дрогобицька міська рада) безвідклично та безумовано гарантує перед Позикодавцем (Україною) у разі невиконання Субпозичальником Гарантованого зобов`язання сплатити Позикодавцю відповідну суму невиконаного Гарантованого зобов`язання протягом двадцяти банківських днів з дати отримання Гарантом першої письмової вимоги від Мінфіну про сплату за цією Гарантією, підписаної повноважною особою Мінфіну та скріпленої печаткою Мінфіну.

Згідно пп.(а) п. 4.2 Гарантії Дрогобицької міської ради від 27.01.2010р. №3-30/543, Грант зобов`язаний, зокрема, протягом двадцяти банківських днів з дати направлення Мінфіном на адресу Гаранта письмового повідомлення про невиконання Субпозичальником Гарантованого зобов`язання (або його частини) згідно з положеннями Договору про субкредитування; виконати свої зобов`язання, перерахувати необхідні для цього кошти на рахунок, визначений Мінфіном.

А у разі порушення Гарантом (Дрогобицькою міською радою) строку виконання вимог пп.(а) п.4.2 Гарантії, Гарант зобов`язується виплатити Позикодавцю пеню із розрахунку 0,1% від суми, необхідної для виконання відповідної частини Гарантованого зобов`язання, за кожний календарний день прострочення, що передбачено абз. 2 пп.(а) п.4.2 Гарантії.

З наведеного вбачається, що для того, щоб Дрогобицька міська рада вжила заходів щодо погашення невиконаного Комунальним підприємством «Дрогобичводоканал» Гарантованого зобов`язання за Договором про субкредитування, обов`язковою умовою є направлення Мінфіном письмової вимоги чи повідомлення Гранту про наявність заборгованості, підписану повноважною особою Мінфіну та скріплену печаткою Мінфіну. А відповідальність згідно Гарантії від 27.01.2010р. №3-30/543 у Дрогобицької міської ради виникає лише після невиконання вимог пп.(а) п.4.2 Гарантії.

Враховуючи наведене, з огляду на обґрунтування позивачем своїх позовних вимог та доданих матеріалів до позовної заяви, вважає, що Мінфіном не надсилалось жодних вимог чи повідомлень Дрогобицькій міській раді, як Гаранту згідно Гарантії від 27.01.2010 №3-30/543, щодо вжиття заходів з погашення невиконаного Комунальним підприємством «Дрогобичводоканал» Гарантованого зобов`язання за Договором про субкредитування, що виключає будь-яку відповідальність та заборгованість Дрогобицької міської ради перед державним бюджетом України, оскільки Дрогобицькою міською радою не порушено вимог Гарантії від 27.01.2010 №3-30/543, а відтак така позовна вимога не підлягає до задоволення в силу недоведеності.

Крім цього, навіть припускаючи факт виникнення заборгованості у Дрогобицької міської ради як Гаранта, з огляду на те, що позивачем ненаведено розрахунку заборгованості КП «Дрогобичводоканал» із обґрунтуванням суми заборгованості Субпозичальника, не видається за можливе належним чином та правильно обрахувати розмір пені згідно абз.2 пп.(а) п.4.2 Гарантії від 27.01.2010 №3-30/543, що доводить необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 06.05.2025 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України.

13.06.2026 від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення, у яких повідомляє, що засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цим Договором є Гарантія Дрогобицької міської ради від 27.01.2010 № 3-30/543, надана Дрогобицькою міською радою Міністерству фінансів України (пункт 6.1 Договору про субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009).

Зауважує, що Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради 03.06.2025 сплатив 4999992,96 грн в рахунок погашення основного боргу за Договором про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146. Крім того, Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради 30.07.2024 сплатив 4949473,24 грн в рахунок погашення основного боргу за Договором про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146. Також 03.06.2025 КП «Дрогобичводоканал» сплатив 12152,58 грн в рахунок погашення основного боргу за Договором про субкредитування від 29.12.2009 №28010-02/146.

03.07.2025 від третьої особи - Міністерства фінансів України до суду надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що підтвердженням розміру заборгованості Відповідачів за Договором є виключно інформація Мінфіну, яка міститься, зокрема, у сформованих Мінфіном детальних розрахунках такої заборгованості та нарахованої пені (копії розрахунків сум до сплати станом за період з 16.10.2018 до 15.04.2025 (далі - розрахунки) та інформаційної довідки про стан простроченої заборгованості КП «Дрогобичводоканал» перед державним бюджетом станом на 01.07.2025 (далі інформаційна довідка) додаються) та включає в себе також інформацію про часткове погашення Відповідачем 1 заборгованості за Договором. Часткове погашення відповідачами простроченої заборгованості за Договором підтверджується також і платіжними дорученнями/інструкціями (містяться в матеріалах справи). Водночас зазначає, що відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18, «…вчинення Відповідачем певних дій, а саме часткове погашення простроченої заборгованості, свідчить про визнання ним боргу та наявності заборгованості. Отже, діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема і часткове погашення заборгованості.

Також повідомляє, що обставини щодо надання відповідачу 1 та отримання ним Субкредиту за Договором, часткове погашення простроченої заборгованості за Договором, укладання трьох додаткових угод до Договору та підписання двох актів звіряння взаєморозрахунків встановлені рішенням суду у справі № 1.380.2019.003656, що набрало законної сили (акти звіряння розрахунків як докази досліджені судом у справі №1.380.2019.003656).

Щодо пені за Договором, повідомляє, що Законом України № 2134-IX від 15.03.2022 із змінами, внесеними згідно з Законами № 2390-IX від 09.07.2022, № 3979-IX від 18.09.2024, внесено зміни до розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, якими доповнено цей розділ пунктом 22-4 такого змісту: « 22-4. Установити, що у період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі виникнення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету пеня та інші штрафні санкції не нараховуються.»

Таким чином, відповідно до пункту 22-4 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, починаючи з 24.02.2022, пеня на прострочену заборгованість за Договором, яка утворилася після 23.02.2022, Мінфіном не нараховується. Тобто, у доданих до цих пояснень копіях розрахунків та інформаційній довідці зазначена інформація щодо пені, яка нарахована на прострочену заборгованість за Договором, що утворилася станом на 23.02.2022.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 простроченої заборгованості, за основним боргом, відсотками, маржею та нарахованою на цю заборгованість пенею за Договором у розмірі, зазначеному у поданнях Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області від 30.12.2024 №№ 1, 2, 3, 4 на підставі наданої відповідно до положень Порядку № 174 Мінфіном Казначейству інформації щодо розміру такої заборгованості станом на 01.12.2024, вважає законними та обґрунтованими.

Щодо позовних вимог до Відповідача 2 повідомляє, що відповідно до пунктів 2.1, 2.2 статті 2 Гарантії Гарант безвідклично та безумовно гарантує перед Позикодавцем (Україною) у разі невиконання Субпозичальником Гарантованого зобов`язання сплатити Позикодавцю (Україні) відповідну суму невиконаного Гарантованого зобов`язання протягом двадцяти банківських днів з дати отримання Гарантом першої письмової вимоги від Мінфіну про сплату за цією Гарантією, підписаної повноважною особою Мінфіну та скріпленої печаткою Мінфіну. До письмової вимоги про сплату за цією Гарантією повинні додаватися такі документи: завірена Мінфіном копія вимоги, направленої Субпозичальнику щодо виконання Гарантованого зобов`язання; детальний розрахунок суми пред`явленої вимоги; реквізити рахунків, на які мають бути перераховані кошти.

Таку вимогу Мінфіном було надіслано Гаранту (відповідачу 2) листом від 25.10.2013 № 31-12230-05-21/31210 (копія додається). Водночас, в разі порушення Гарантом строку виконання своїх обов`язків відповідно до положення підпункту (а) пункту 4.2 статті 4 цієї Гарантії, Гарант зобов`язується виплатити Позикодавцю (Україні) пеню із розрахунку 0,1% від суми, необхідної для виконання відповідної частини Гарантованого зобов`язання, за кожний календарний день прострочення (копія листа Мінфіну від 20.09.2013 № 31-12230-05-21/27655 з доданим до нього розрахунком пені додаються).

Отже, вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 2 за Гарантією 57423,96 грн законною та обґрунтованою.

Ухвалою від 15.09.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 1 щодо призначення судової економічної експертизи.

16.10.2026 від третьої особи - Міністерства фінансів України до суду надійшли додаткові пояснення, у яких звернуто увагу суду, що згідно з пунктом 3.6 Договору зобов`язання Сторін за цим Договором обраховуються у доларах США. Згідно з пунктом 5.6 Договору погашення, обслуговування Субкредиту та сплата будь-яких платежів за цим Договором здійснюється шляхом перерахування Субпозичальником гривневого еквіваленту відповідної суми у валюті Позики (за офіційним курсом НБУ на день перерахування коштів) на вказаний Субкредитором рахунок.

Зазначає, що 25 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 1 про стягнення простроченої заборгованості за Договором у сумі 68 641 521,47 гривень, що утворилася станом на 1 грудня 2024 року, яка на цю дату за курсом Національного банку України відповідно до подань Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області від 30.12.2024 №№ 1, 2, 3, 4 еквівалентна 1 058 831,98 дол.США, з яких: 686 534,37 дол.США за основною сумою боргу, 370 651,35 дол.США за відсотками, 1 646,26 дол.США за платою за надання гарантій (маржа), та нарахованої станом на 01.12.2024 на цю прострочену заборгованість пені у сумі 24 598 769,97 гривень.

Водночас, з дня звернення позивача з позовом до суду (25.02.2025) відповідно до графіка погашення, який міститься у додатку до Договору, минуло ще дві дати (15.04.2025 та 15.10.2025) виконання зобов`язань за Договором з погашення відповідачем 1 основної суми боргу, сплати відсотків і маржі. 03.06.2025 Відповідачами 1, 2 частково було погашено основну суму боргу у гривневій сумі, еквівалентній 120 431 дол.США за офіційним курсом НБУ на 03.06.2025, внаслідок чого змінилася сума простроченої заборгованості за Договором, а також змінилася сума нарахованої на таку заборгованість пені.

Таким чином, станом на 15.10.2025 відповідач 1 має прострочену заборгованість за Договором у сумі 1 225 516,8 дол.США та повинен сплатити нараховану станом на 31.08.2025 пеню у сумі 25 678 774,8 гривень.

Отже, просить суд стягнути з КП «Дрогобичводоканал» прострочену заборгованість за Договором, яка утворилася станом на 15.10.2025, у гривневій сумі, еквівалентній 1225516,8 дол. США за офіційним курсом Національного банку України на день виконання судового рішення та нараховану станом на 31.08.2025 пеню у сумі 25678774,8 гривень.

Клопотанням від 07.11.2025 відповідач 1 подав до суду платіжну інструкцію про сплату 5014241,03 грн в рахунок погашення основного боргу за Договором про субкредитування.

Протокольною ухвалою суду від 10.11.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представники позивача та третіх осіб позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача 2 у судове засідання не зв`явився, просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках співробітництва України з міжнародними фінансовими організаціями, 26.05.2008 між Україною та Міжнародним банком реконструкції і розвитку укладено угоду про позику № 48690-UA. Відповідно до положень «Виконання проекту» Розділу 3.01 Угоди про позику позичальник передає на умовах субкредиту частину коштів позики комунальним підприємствам на підставі угод про субкредитування, які повинні укладатись між позичальником, через Мінфін і Мінжитлокомунгосп, і Комунальними підприємствами на умовах затверджених банком.

В рамках спільного зі Світовим банком проекту «Розвиток міської інфраструктури» підписано договір про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146 між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та КП «Дрогобичводоканал».

Відповідно до умов договору Міністерство Фінансів України зобов`язується надати Комунальному підприємству «Дрогобичводоканал» кошти Позики Міжнародного банку реконструкцій та розвитку у сумі 3 131 207,53 (три мільйони сто тридцять одна тисяча двісті сім доларів п`ятдесят три центи) доларів США, а позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі відповідно до даного договору.

Дрогобицька міська рада Львівської області, згідно Гарантії Дрогобицької міської ради № 3-30/543 від 27.01.20210, виступає гарантом виконання КП «Дрогобичводоканал» зобов`язань перед державним бюджетом згідно договору про субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 статті 2 Гарантії № 3-30/543 Гарант безвідклично та безумовно гарантує перед Позикодавцем (Україною) у разі невиконання Субпозичальником Гарантованого зобов`язання сплатити Позикодавцю (Україні) відповідну суму невиконаного Гарантованого зобов`язання протягом двадцяти банківських днів з дати отримання Гарантом першої письмової вимоги від Мінфіну про сплату за цією Гарантією, підписаної повноважною особою Мінфіну та скріпленої печаткою Мінфіну.

До письмової вимоги про сплату за цією Гарантією повинні додаватися такі документи:

- завірена Мінфіном копія вимоги, направленої Субпозичальнику щодо виконання Гарантованого зобов`язання;

- детальний розрахунок суми пред`явленої вимоги;

- реквізити рахунків, на які мають бути перераховані кошти.

Таку вимогу Міністерством фінансів України було надіслано Гаранту (відповідачу 2) листом від 25.10.2013 № 31-12230-05-21/31210.

У зв`язку із неналежним виконанням КП «Дрогобичводоканал» зобов`язань щодо повернення коштів за договором від 29.12.2009 № 28010-02/146 рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 1.380.2019.003656 стягнуто з Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Державного бюджету України кошти за простроченою заборгованістю за бюджетними позичками в сумі 16 344 626,97 грн.

У зв`язку із подальшим неналежним виконанням КП «Дрогобичводоканал» зобов`язань щодо повернення коштів за договором від 29.12.2009 № 28010-02/146, Головне управлінням Державної казначейської служби у Львівській області надіслало контролюючому органу подання для ведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за договором субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146, яка виникла станом на 01.12.2024.

Згідно з Поданням №1 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» за основною сумою боргу (код 03511630) по Договору про субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009 становить 28 556 809,04 грн.

Згідно з Поданням № 2 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» за відсотками (код 24110200) по Договору про субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009 становить 15 417 465,29 грн.

Згідно з Поданням № 3 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» за платою за надання гарантій (код 24110100) по Договору про субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009 становить 68 477,17 грн.

Згідно з Поданням №4 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» по пені на прострочену заборгованість (код 21081000) по Договору про субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009 становить 24 598 769,97 грн.

Також згідно з Поданням №5 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості Дрогобицької міської ради Львівської області, як Гаранта (Гарантія ДМР № 3-30/543 від 27.01.2010) по пені (код 21081000) за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» позики за Договором субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009 становить 57 423,96 грн.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 08.10.2014 року № 815-25, яку вручено відповідачу 1.

Вказана вимога є діючою станом на момент подання позову, оскільки податковий борг з моменту винесення даної вимоги не переривався, протилежного матеріали справи не містять.

За твердженням позивача, загальна сума простроченої заборгованості КП «Дрогобичводоканал» перед Державним бюджетом України станом на 01.12.2024 становить 68 641 521,47 грн та складається з основної суми боргу, плати за надання гарантії, пені та відсотків. Загальна сума простроченої заборгованості Дрогобицької міської ради Львівської області перед Державним бюджетом України, як Гаранта за Договором субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009 станом на 01.12.2024 становить 57 423,96 грн та складається з пені за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» позики.

Оскільки у добровільному порядку заборгованість відповідачами сплачена не була, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини третьої, дев`ятої статті 17 Бюджетного кодексу України (далі БК України), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державні (місцеві) гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.

Правочин щодо надання державної (місцевої) гарантії оформляється в письмовій формі та має визначати: предмет гарантії; повні найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання і кредитора (у разі гарантування виконання зобов`язань за кредитним договором); обсяг кредиту (позики); обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; умови настання гарантійного випадку; строк дії гарантії.

Обов`язковою умовою надання державної (місцевої) гарантії є укладення договору між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики (відповідним місцевим фінансовим органом) та суб`єктом господарювання про погашення заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за виконання гарантійних зобов`язань. Істотними умовами такого договору мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання: внести плату за надання державної (місцевої) гарантії; надати майнове або інше забезпечення виконання зобов`язань за гарантією; відшкодувати витрати державного (місцевого) бюджету, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань; сплатити пеню за прострочення відшкодування зазначених витрат. Пеня нараховується за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені; надати гаранту права на договірне списання банком коштів з рахунків суб`єкта господарювання на користь гаранта.

Прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою, міською, селищною чи сільською територіальною громадою) не поширюється.

Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 року № 174.

Пунктом 2 Порядку №174 встановлено, що терміни у ньому вживаються у такому значенні:

- боржник - суб`єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку / фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички / фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов`язань за такою угодою;

- бюджетна позичка/фінансова допомога - сума коштів, надана Мінфіном у 1993 - 1998 роках позичальнику на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах угоди про надання бюджетної позички / фінансової допомоги;

- прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою - заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою / фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички / фінансової допомоги;

- заборгованість за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою - зобов`язання перед державою, що виникають у суб`єкта господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку / фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку № 174, облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.

Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок, відкритий у Державній казначейській службі.

Кошти в іноземній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на валютні рахунки, відкриті в АТ «Укрексімбанк» для зарахування коштів державного бюджету.

Державна казначейська служба надсилає Мінфіну не пізніше 11 години робочого дня, що настає після надходження коштів, виписку з окремого рахунка та/або повідомлення про надходження коштів в іноземній валюті.

Мінфін повідомляє Державній казначейській службі не пізніше 16 години робочого дня, що настає після надходження коштів, про черговість зарахування коштів до державного бюджету в розрізі кодів бюджетної класифікації.

Державна казначейська служба на підставі інформації, що подана Мінфіном, здійснює зарахування коштів до державного бюджету на рахунки, відкриті в Державній казначейській службі, в розрізі кодів бюджетної класифікації, боржників та угод.

Датою надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені є дата зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі, або на валютні рахунки, відкриті в обслуговуючих банках.

Перерахунок в іноземну валюту кредиту коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за кредитом, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.

Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією.

Перерахунок в іноземну валюту бюджетної позички/фінансової допомоги коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.

За правильність спрямування коштів (у рахунок погашення, обслуговування, сплати відсотків, пені тощо) та заповнення реквізитів відповідає платник.

Датою погашення простроченої заборгованості перед державою за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, нарахованих відсотків та нарахованої на суму простроченої заборгованості пені вважається дата зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.

В силу правового регулювання пункту 8 Порядку №174 Мінфін на підставі інформації банку-агента, яка подається відповідно до агентського договору між Кабінетом Міністрів України та банком-агентом, та інформації Державної казначейської служби, зазначеної в пункті 7 цього Порядку, серед іншого, подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).

Відповідно до п. 9, 10 Порядку №174 державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 174 нарахування пені починається з моменту виникнення простроченої заборгованості і припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання повинне бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором про надання кредиту, бюджетної позички/фінансової допомоги.

За змістом пунктів 12 і 13 Порядку № 174 пеня нараховується Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами. Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Отож, виходячи із вище наведених положень Порядку № 174, Міністерство фінансів нараховує пеню на прострочену заборгованість за кредитами і на підставі отриманої інформації від банку-агента та інформації від Державної казначейської служби про зарахування коштів подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).

В свою чергу, Державна казначейська служба на підставі інформації, отриманої від Міністерства фінансів на підставі пунктів 4 і 8 Порядку № 174, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання Державного бюджету та інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

У відповідності до пунктом 14 Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 18.07.2016 №621 (далі - Порядок № 621) щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, органи Казначейства надають у паперовому вигляді відповідним органам ДПС подання за формою згідно з додатком 1 до Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174, щодо:

простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, на суму заборгованості з основного боргу, відсотків та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця у національній валюті з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом;

простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, заборгованості з основного боргу, відсотків, плати за надання гарантій та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця або на дату оформлення подання, у разі надходження коштів до державного бюджету, у національній валюті та валюті кредиту з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом.

Органами Казначейства оформлюються подання на стягнення з боржників простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, облік якої здійснюють органи Казначейства, крім заборгованості, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом України щодо відмови у стягненні заборгованості.

Щодо заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом щодо відмови у стягненні заборгованості, органи Казначейства щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, надсилають відповідним ГУ ДПС інформацію згідно з цим пунктом в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Про вжиті заходи щодо стягнення простроченої заборгованості органи ДПС щокварталу та за підсумками року не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформують відповідні органи Казначейства з наданням копій документів (постанови, ухвали, рішення суду тощо).

Згідно з частиною 2 статті 50 Бюджетного кодексу України податкові органи є органами стягнення простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, територіальною громадою) за кредитами з бюджету.

До функцій контролюючого органу відповідно до підпункту 19-1.1.38 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України віднесено забезпечення стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) в порядку, визначеному цим Кодексом або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1, 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Главою 9 розділу II Податкового кодексу України врегульовано питання погашення податкового боргу платників податків.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що законодавець поширив процедуру погашення податкового боргу на порядок стягнення заборгованості за бюджетними кредитами, наділивши у такий спосіб правовідносини кредиту, що виникли між державою як кредитором та господарюючим суб`єктом як позичальником, ознаками публічно-правових.

При цьому органами, що уповноважені здійснювати стягнення є контролюючі органи, які під час вжиття заходів, спрямованих на погашення відповідної заборгованості, діють на виконання своїх владних повноважень щодо погашення податкового боргу, визначених Податковим кодексом України.

Відтак, суд вважає, що контролюючий орган, отримавши подання органу державного казначейства щодо наявності непогашеної заборгованості суб`єкта господарювання перед державою за надану останньому позику, а також пені, нарахованої на таку заборгованість, вправі звертатися до суду з відповідним позовом про стягнення такої заборгованості без обмеження строками позовної давності.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №807/257/14 (адміністративне провадження №К/9901/4647/18).

Слід зазначити, що органи стягнення - органи доходів та зборів під час вжиття заходів, спрямованих на погашення відповідної заборгованості, діють на виконання своїх владних повноважень щодо погашення податкового боргу, визначених Податковим кодексом України.

На податковий орган не покладено обов`язок перевіряти правомірність та обґрунтованість заборгованості, а відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України в установленому законодавством порядку за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 Порядку № 174

Так, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що Комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області () зареєстроване 22.02.2000, номер запису 1 001246.

Як вже було зазначено судом вище, в рамках спільного зі Світовим банком проекту «Розвиток міської інфраструктури» підписано договір про субкредитування від 29.12.2009 №28010-02/146 між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та КП «Дрогобичводоканал».

Відповідно до пункту 2.1 Договору про субкредитування Субкредитор (Мінфін) рекредитує Субпозичальнику (КП «Дрогобичводоканал») частину коштів позики (Субкредит) у сумі, що не перевищує 3 131 207,53 дол. США на платній, зворотній, строковій основі, а Субпозичальник зобов`язується використовувати надані кошти відповідно до умов цього Договору, Угоди про позику, виконувати інші зобов`язання, передбачені цим Договором, повернути отриману суму Субкредиту, сплатити відсотки за користування ним та інші платежі, нараховані згідно з положеннями цього Договору.

Згідно з п. 5.1 Субпозичальник погашає основну суму Субкредиту відповідно до графіка погашення, що міститься у додатку до цього Договору. У разі зміни графіка погашення позики, викладеного у Додатковій статті 3 Угоди про позику, відповідні зміни вносяться до графіка погашення Субкредиту, що оформляється додатковою угодою до цього Договору.

Субпозичальник сплачує Субкредитору відсотки на вибрану та непогашену суму Субкредиту за ставкою, що дорівнює 2.06 Угоди про позику у відповідному періоді нарахування відсотків. Про зміну відсоткової ставки Субкредитор інформує Субпозичальника у строки, необхідні для належного виконання останнім своїх зобов`язань за цим Договором, але в будь-якому разі не раніше отримання відповідної інформації від Банку (п.5.2 Договору про субкредитування).

Субпозичальник сплачує Субкредитору маржу в розмірі 0,01 % річних від вибраної та непогашеної суми Субкредиту.(п. 5.3 Договору про субкредитування).

Відсотки, маржа нараховуються з розрахунку календарного фінансового року (360 днів) та на основі фактичної кількості днів у відповідному періоді нарахування відсотків, протягом яких основна сума Субкредиту залишалася вибраною та неповерненою (п.5.4 Договору про субкредитування).

Сплату відсотків та маржі Субпозичальник здійснює двічі на рік, а саме 15 квітня та 15 жовтня кожного року (п.5.5 Договору про субкредитування).

Суми грошових коштів, які сплачуються Субпозичальником Субкредитору відповідно до умов цього Договору та фактично надійшли, спрямовуються на погашення зобов`язань в такій черговості: погашення відсотків за користування коштами Субкредиту, сум комісій, маржі, неустойки, основної суми кредиту, інших належних до сплати сум (п.5.10 Договору про субкредитування).

Відповідно до п.п. 8.1.1 та 8.1.4 Договору про субкредитування, субпозичальник зобов`язаний належним чином виконувати свої зобов`язання за цим Договором та дотримуватись вимог Угоди про Позику.

Своєчасно здійснювати платежі в рахунок погашення боргу за основною сумою Субкредиту, відсотками, маржею та іншими платежами, передбаченими цим Договором, інформувати Субкредитора в триденний термін про зміни банківських установ, у яких знаходяться рахунки Субпозичальника в національній та іноземній валютах.

Графік погашення основної суми Субкредиту відображений у Додатку 1 до Договору про субкредитування.

Необхідно також зазначити, що п. 6.1 Договору субкредитування визначено, що засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цим договором є Гарантія Дрогобицької міської ради від 27.01.2010 № 3-30/543, надана Дрогобицькою міською радою Міністерству фінансів України.

Як вже встановлено судом, у зв`язку із неналежним виконанням КП «Дрогобичводоканал» зобов`язань щодо повернення коштів за договором від 29.12.2009 №28010-02/146 рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 1.380.2019.003656 стягнуто з Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Державного бюджету України кошти за простроченою заборгованістю за бюджетними позичками в сумі 16 344 626,97 грн.

Зокрема, судами у справі № 1.380.2019.003656 встановлено, що матеріали справи містять докази щодо отримання КП «Дрогобичводоканал» коштів Субкредиту. Матеріали справи також містять Додаткові угоди до Договору про субкредитування між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та Комунальним підприємством «Дрогобичводоканал» м. Дрогобич від 29.12.2009 № 28010-02/146, а саме від 25.10.2011 № 28010-02/146-1, від 09.09.2015 № 28010-02/146-2, від 07.04.2016 № 38010-02/146-3.

Зокрема, у відповідності до Додаткових угод від 25.10.2011 № 28010-02/146-1, від 09.09.2015 № 28010-02/146-2, від 07.04.2016 № 38010-02/146-3, на період з 01.01.2015 до 31.12.2015, 01.01.2015 до 31.12.2016 зупинено дію пункту 14.2 Договору субкредитування, відповідно до якого зазначено, що за невиконання або неналежне виконання Субпозичальник своїх обов`язків із своєчасного повернення основної суми Субкредиту, сплати відсотків за користування ним та інших платежів за цим Договором Субпозичальник сплачує Субкредитору пеню з розрахунку 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який стягується пеня, від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Отже, рішеннями судів у справі № 1.380.2019.003656, що набрали законної сили, встановлено обставини щодо відповідача 1 про надання йому та отримання ним коштів Субкредиту у сумі 3 131 207,53 дол. США, які відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України не підлягають доказуванню у даній справі.

Як зазначалося вище, згідно з пунктами 3, 12 Порядку № 174 облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахування на прострочену заборгованість за кредитами пені ведеться Мінфіном.

З аналізу норм Порядку № 174 вбачається, що подання територіальних органів Державної казначейської служби не є документами, які визначають чи підтверджують розмір заборгованості за основним боргом, відсотками, маржею та пенею, а лише передають визначену Мінфіном інформацію щодо наявності у боржника простроченої заборгованості за кредитом, що надає право органам державної податкової служби виконати обов`язок, встановлений статтею 17 Бюджетного кодексу України та нормами Податкового кодексу України, щодо стягнення такої заборгованості.

Тому, підтвердженням розміру заборгованості відповідачів за Договором є виключно інформація Мінфіну, яка міститься, зокрема, у сформованих Мінфіном детальних розрахунках такої заборгованості та нарахованої пені.

Водночас, копії розрахунків сум до сплати станом за період з 16.10.2018 до 15.04.2025 та інформаційної довідки про стан простроченої заборгованості КП «Дрогобичводоканал» перед державним бюджетом станом на 01.07.2025 долучені Міністерством фінансів України до матеріалів справи, що спростовує аргументи представника відповідача 1 про те, що у справі відсутні документи, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також детальний розрахунок нарахування Мінфіном пені на прострочену заборгованість за Договором субкредитування.

При цьому, жодних заперечень щодо правильності таких розрахунків відповідачі не наводять.

Надані Мінфіном розрахунки включають в себе також інформацію про часткове погашення відповідачем 1 заборгованості за Договором.

Часткове погашення відповідачами простроченої заборгованості за Договором субкредитування підтверджується також і платіжними дорученнями/інструкціями, наданими КП «Дрогобичводоканал».

Водночас відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18, вчинення Відповідачем певних дій, а саме часткове погашення простроченої заборгованості, свідчить про визнання ним боргу та наявності заборгованості. Отже, діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема і часткове погашення заборгованості.

У зв`язку із неналежним виконанням КП «Дрогобичводоканал» зобов`язань щодо повернення коштів, Головне управління Державної казначейської служби у Львівській області надіслало контролюючому органу подання для ведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за договором субкредитування від 29.12.2009 № 28010-02/146, яка виникла станом на 01.12.2024.

Згідно з Поданням №1 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» за основною сумою боргу (код 03511630) по Договору про субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009 становить 28 556 809,04 грн.

Згідно з Поданням № 2 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» за відсотками (код 24110200) по Договору про субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009 становить 15 417 465,29 грн.

Згідно з Поданням № 3 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» за платою за надання гарантій (код 24110100) по Договору про субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009 становить 68 477,17 грн.

Згідно з Поданням №4 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості КП «Дрогобичводоканал» по пені на прострочену заборгованість (код 21081000) по Договору про субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009 становить 24 598 769,97 грн.

Також згідно з Поданням №5 від 30 грудня 2024 року розмір заборгованості Дрогобицької міської ради Львівської області, як Гаранта (Гарантія ДМР № 3-30/543 від 27.01.2010) по пені (код 21081000) за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» позики за Договором субкредитування № 28010-02/146 від 29.12.2009 становить 57 423,96 грн.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 08.10.2014 року № 815-25, яку вручено відповідачу 1.

Вказана вимога є діючою станом на момент подання позову, оскільки податковий борг з моменту винесення даної вимоги не переривався, протилежного матеріали справи не містять.

Заборгованість КП «Дрогобичводоканал» перед державою за кредитом (позикою), залученим державою підтверджується також наданими Міністерством фінансів України розрахунками заборгованості за Договором субкредитування, які надсилалися відповідачам листами №19040-10-10/9415 віл 03.04.2019, №19040-10-10/22919 від 12.09.2019, №19040-10-10/7709 від 11.03.2020, №19040-10-10/28170 від 14.09.2020, №19040-10-10/8253 від 16.03.2021, №19040-10-10/29225 від 23.09.2021, №19040-10-10/6816 від 29.03.2022, №19040-10-10/22341 від 30.09.2022, №19040-10-10/7926 від 23.03.2023, №19040-10-10/26660 від 02.10.2023, №19040-10-10/12045 від 11.04.2024, №19040-10-10/28735 від 04.10.2024, №19040-10-10/9305 від 31.03.2025, №19040-10-10/26787 від 19.09.2025, а також інформаційною довідкою від 03.07.2025.

Заборгованість Дрогобицької міської ради Львівської області перед державою по пені (код 21081000) за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» позики за Договором субкредитування додатково підтверджується розрахунком пені за невиконання зобов`язань за кредитом, який Міністерством фінансів України надсилався відповідачеві 2 листом №31-12230-05-21/27655 від 20.09.2013.

Окрім цього, відповідно до пунктів 2.1, 2.2 статті 2 Гарантії № 3-30/543 Гарант безвідклично та безумовно гарантує перед Позикодавцем (Україною) у разі невиконання Субпозичальником Гарантованого зобов`язання сплатити Позикодавцю (Україні) відповідну суму невиконаного Гарантованого зобов`язання протягом двадцяти банківських днів з дати отримання Гарантом першої письмової вимоги від Мінфіну про сплату за цією Гарантією, підписаної повноважною особою Мінфіну та скріпленої печаткою Мінфіну.

До письмової вимоги про сплату за цією Гарантією повинні додаватися такі документи:

- завірена Мінфіном копія вимоги, направленої Субпозичальнику щодо виконання Гарантованого зобов`язання;

- детальний розрахунок суми пред`явленої вимоги;

- реквізити рахунків, на які мають бути перераховані кошти.

Судом встановлено, що таку вимогу Міністерством фінансів України було надіслано Гаранту (Дрогобицькій міській раді Львівської області) ще листом від 25.10.2013 № 31-12230-05-21/31210. Наведене спростовує доводи відповідача 2 про ненаправлення Мінфіном письмової вимоги чи повідомлення Гранту про наявність заборгованості.

У постанові від 22.10.2019 у справі № 826/8966/14 Верховний Суд підкреслив, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Суд констатує, що матеріали справи містять належні та допустимі докази надання та отримання бюджетної позички, докази, які підтверджують наявність у відповідача простроченої заборгованості та встановлюють розмір такої заборгованості.

Так, матеріалами справи підтверджується наявність станом на 01.12.2024 у КП «Дрогобичводоканал» заборгованості перед Державним бюджетом України у загальному розмірі 68 641 521,47 грн, яка складається з основної суми боргу, плати за надання гарантії, пені та відсотків.

Крім цього, також підтверджується заборгованість Дрогобицької міської ради Львівської області перед Державним бюджетом України, як Гаранта за Договором субкредитування №28010-02/146 від 29.12.2009, яка станом на 01.12.2024 становить 57 423,96 грн та складається з пені за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» позики.

Суд також бере до уваги, що в матеріалах справи містяться докази часткового погашення відповідачем 1 основного боргу за Договором субкредитування за час розгляду даної справи та станом на 15.10.2025 відповідач 1 мав прострочену заборгованість перед бюджетом у розмірі 1 225 516,8 дол.США та повинен був сплатити нараховану станом на 31.08.2025 пеню у сумі 25 678 774,8 гривень, що підтверджується розрахунком розрахунком суми до сплати за період з 16.04.2025 по 15.10.2025, який надсилався відповідачам листом №19040-10-10/26787 від 19.09.2025.

Також суд враховує, що згідно з платіжною інструкцією №2 від 17.10.2025 відповідачем 1 сплачено 5 014 241,03 грн основної суми боргу за Договором субкредитування, що еквівалентно 120 431 дол.США за офіційним курсом НБУ (41,6358 грн) на 17.10.2025.

Відтак, розмір несплаченої відповідачем 1 основної суми боргу за Договором субкредитування на дату прийняття цього рішення становить 1 105 085,80 дол. США (1 225 516,8 дол.США - 120 431 дол.США).

Окрім цього, залишається також непогашеною пеня, нарахована станом на 31.08.2025 на прострочену заборгованість у сумі 25678774 (двадцять п`ять мільйонів шістсот сімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн 80 коп.

Разом з тим, з урахуванням проаналізованих вище норм матеріального закону, суд вважає, що подання органу Державної казначейської служби, внесені до органу доходів і зборів в порядку та у спосіб, встановленому чинним законодавством, є достатньою та належною підставою для стягнення з відповідача простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що учасник судового процесу - суб`єкт владних повноважень повинен доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності виключно в адміністративних справах про їх оскарження. Водночас, інший учасник судового процесу не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги чи заперечення. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а також на інших учасників в залежності від їх вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування відсутності простроченої заборгованості за бюджетними позичками в сумі, яка обліковується за даними органу Державної казначейської служби, покладається на відповідача, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом щодо її стягнення.

З врахуванням наведеного та часткової сплати відповідачем 1 спірної заборгованості, а також того, що на час розгляду справи заборгованість перед бюджетом відповідачами в повному обсязі не сплачена, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Водночас, визначаючись щодо способу захисту порушених прав, суд звертає увагу, що пунктом 4 Порядку № 174 передбачено, що кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок, відкритий у Державній казначейській службі.

Датою надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені є дата зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі, або на валютні рахунки, відкриті в обслуговуючих банках.

Перерахунок в іноземну валюту кредиту коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за кредитом, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі.

Згідно з пунктом 5.6 Договору погашення, обслуговування Субкредиту та сплата будь-яких платежів за цим Договором здійснюється шляхом перерахування Субпозичальником гривневого еквіваленту відповідної суми у валюті Позики (за офіційним курсом НБУ на день перерахування коштів) на вказаний Субкредитором рахунок.

Частиною другою статті 533 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Свою позицію щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №500/5194/16.

Зокрема Велика Палата зазначила, що: «Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.»

Таким чином, прострочена сума заборгованості за бюджетними позичками підлягає стягненню з КП «Дрогобичводоканал» у гривневій сумі, що еквівалентна 1 105 085,80 дол. США за офіційним курсом Національного банку України саме на день виконання судового рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Задовольнити позовну заяву частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: вул. Федьковича, 11, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ) прострочену заборгованість за бюджетними позичками у гривневій сумі, що еквівалентна 1 105 085,80 дол. США за офіційним курсом Національного банку України на день виконання судового рішення та нараховану станом на 31.08.2025 пеню на прострочену заборгованість у сумі 25678774 (двадцять п`ять мільйонів шістсот сімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн 80 коп.

Стягнути з Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: пл. Ринок, 1, м. Дрогобич, Львівська область, 82100; ) до державного бюджету України заборгованість, як гаранта за несвоєчасну сплату КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради простроченої заборгованості перед державним бюджетом України за бюджетними позичками, в розмірі 57423 (п`ятдесят сім тисяч чотириста двадцять три) грн 96 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2026.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна