Справа № 641/5394/25
Суддя: Кожихова Г. В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/155/2025 Справа № 641/5394/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Керімова А.З.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 35 від 10.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог, виклад позиції позивача

28.07.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Слобідського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Керімова А.З. про скасування постанови № 35 від 10.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови було порушено вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів. Вказує, що єдиною підставою для винесення постанови є висновки службових осіб РТЦК, які не підтверджуються жодними відео- чи фотофактами, не містять підписаних реєстрів, суперечать фактичним даним позивача і реальним обставинам справи, не надано жодної правової оцінки наданим доказам позивачем під час складення постанови та розгляду матеріалів справи, а також порушено право позивача на отримання правничої допомоги під час розгляду справи. Окрім процедурних порушень з боку відповідача при винесенні постанови, зазначає, що фактично складу адміністративного правопорушення не існує. Вказує, що ОСОБА_1 , щодо якого було складено постанову, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 №1380/возік від 12.12.2023 має право на відстрочку від призову, терміном до 30.06.2026. Цей документ, разом із паспортом, військово-обліковим документом в електронному вигляді (з мобільного застосунку «Резерв+»), а також роздрукований QR-код з військово-облікового документу були надані негайно після звернення до нього уповноваженої особи ТЦК та СП. Однак, працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 протиправно, всупереч волі позивача доставили його до ТЦК та СП, не врахувавши наявність відстрочки від мобілізації. У будівлі ІНФОРМАЦІЯ_5 на вимогу уповноваженої особи ТЦК та СП повторно надав вищезазначені документи. Попри це, вони не буди враховані відповідальними особами ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також зазначає, що станом на дату подання даної заяви копію постанови №35 від 10.05.2025 позивач не отримував, про її існування не був повідомлений. Фактично про винесення цієї постанови позивач дізнався лише 16.07.2025 з постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана до мобільного застосунку «Дія». Таким чином, лише з цього моменту стало відомо про накладене адміністративне стягнення, що унеможливило своєчасне оскарження в межах строку.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву. З наведеними позивачем у позовній заяві обставинами та правовими підставами не погоджується повністю, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що по прибутті військовозобов`язаного ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 10.05.2025 було встановлено, що останній не має оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (відповідно до вимог Порядку №560 та статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Відповідно до відомостей, які містяться в ІКС «Оберіг» про проходження ВЛК з моменту постановки на військовий облік (25.03.1994) відсутні, (що підтверджується відсутністю запису у витягу з ІКС «Оберіг» у відповідній графі «придатність», та відсутністю запису в електронному військово- обліковому документі ОСОБА_1 - «Постанова ВЛК, дата ВЛК», наданим до суду позивачем). Військовозобов`язаний ОСОБА_1 від отримання направлення №5/ГООЗ на військово-лікарську комісію та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби відмовився, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме відмовився виконати обов`язок щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, закріплений частиною 1 статті 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема - громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтрймки. 10.05.2025 відносно правопорушника ОСОБА_1 , (при особистій його присутності, що також підтверджується наданим ним паспортом громадянина України), був складений протокол №34 про адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення. При складанні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КУпАП, своєчасно сповіщений про місце, дату і час розгляду справи, яка визначена за погодженням сторін (мотивуючи бажанням скоріше покинути приміщення ТЦК та СП та не бажанням в подальшому приходити до ТЦК та СП). Також позивач скарг, заяв, зауважень, клопотань щодо переносу розгляду справи не заявляв. Надати пояснення з приводу порушення, поставити підпис про ознайомлення та отримання другого примірника протоколу - відмовився (мотивуючи, що таким чином він уникне відповідальності). У визначену за погодженням сторін дату й час, при особистій присутності позивача, відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 . Також зазначає, що позивачем надано до суду як доказ, та в подальшому посилання як доказ на відповідні записи - електронного військово-облікового документу, який створений за допомогою «Резерв +», водночас дана інформація не є дійсною та не підлягає прийняттю до уваги, і позивач розуміючи це, але навмисно надав її до суду, намагаючись ввести суд в оману та змусити прийняти рішення на свою користь. Дана позиція підтверджується, що відповідно до вимог електронного військово- облікового документу, при зчитувані коду військово-облікового документа відображається інформація - «Дані не знайдено, строк дії коду завершився, необхідно оновити документ». Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - ІКС «Оберіг») ОСОБА_1 знаходиться в картотеці «вільних залишків» та підлягає призову на військову службу під час мобілізації, запис про наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації - відсутній. 10 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_7 в присутності позивача, складено протокол №34 про адміністративне правопорушення за ч.З ст.210-1 КУпАП. Також наголошує на тому, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду, оскільки він достовірно знав про складання протоколу та прийняття рішення за скоєним правопорушенням.

У письмових поясненнях представник позивача акцентував увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_8 , на який було згідно ухвали суду покладено процесуальний обов`язок надати суду завірену копію Наказу (Рішення або Протоколу) про анулювання відстрочки ОСОБА_1 , а також документальне підтвердження способу та дати його повідомлення (поштові реєстри, описи вкладення), свідомо проігнорування вимоги суду, оскільки замість належного розпорядчого акта надав пояснення про здійснення «технічного запису оператором» у системі «Оберіг», отже факт відсутності юридично значущого рішення (Наказу) про скасування відстрочки слід вважати доведеним. Зазначає, що право на відстрочку було набуте ОСОБА_1 12.12.2023 на підставі норм законодавства, чинних на момент виникнення відповідних правовідносин, що підтверджується довідкою № 1380 та відповідним записом у військово-обліковому документі. Оскільки позивач вже реалізував своє право на відстрочку та перебував у статусі особи, яка не підлягає призову, прийняття нових підзаконних актів (зокрема Постанови КМУ № 560) у травні 2024 року не може автоматично позбавляти його цього статусу «заднім числом». Крім того, посилання відповідача на «відсутність послідовності освіти» як на безумовну причину анулювання відстрочки оператором реєстру суперечить логіці адміністративного процесу. Вважає., що оскільки право на відстрочку є юридичним фактом, що виник до набрання чинності новими обмеженнями, воно зберігає свою силу до завершення терміну, на який було надане, або до моменту припинення обставин, на підставі яких воно виникло.

ІІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 01.08.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та прийняти позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження у справі, витребувано у порядку ч. 3 ст. 80 КАС України у ІНФОРМАЦІЯ_9 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (постанова № 35 від 10.05.2025).

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 04.11.2025 витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_10 інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 10 травня 2025 року відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, та за наявності вказати на якій підставі видана та до якого часу діє вказана відстрочка.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 28.01.2026 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_10 завірену копію наказу (рішення або протоколу) про анулювання/скасування відстрочки ОСОБА_1 від 16.05.2024; завірену копію документу (висновок, рішення), що став підставою для встановлення факту «відсутності послідовності отримання освітнього рівня» ОСОБА_1 ; відомості про дату, підставу та посадову особу, яка внесла запис про анулювання відстрочки до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; документальне підтвердження способу та дати повідомлення ОСОБА_1 про анулювання його відстрочки (копії поштових реєстрів, описів вкладення, повідомлень про вручення).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Керімов А.З. в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Позивач наголошував на недотриманні процедури розгляду справи, вказав, що його 10.05.2025 було незаконно затримано та без його волі доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де змушували пройти військово-лікарську комісію. Він надав посадовим особам військово-обліковий документ в Резерв +, в якому вказано, що він має відстрочку від призову за мобілізацією, водночас посадові особи все рівно проовжували йому погрожувати. Він був впевнений, що має відстрочку, оскільки працює на підприємстві, яке постійно здійснює звірки з ТЦК та СП, та йому жодного разу не повідомляли про те, що його відстрочку скасовано. Йому не було відомо про складення ані протоколу, ані постанови, яко його було притягнуто до відповідальності за відмову від проходждення ВЛК, більш того, він постійно наголошував на тому, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 та не надає згоди на поставлення його на облік в ІНФОРМАЦІЯ_12 . Ввечері його відпустили та надали повістку для явки на 12.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_13 для визначення ступеня придатності до військової служби, копію якої просив долучити до матеріалів справи. Фактично про винесення оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 16.07.2025 з постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана до мобільного застосунку «Дія». Також вказав, що наразі має бронювання, оскільки працює на підприємстві критичної інфраструктури.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ІV. Установлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку як військовозобв`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_15 , на теперішній час має бронювання як військовозобов`язаний працівник підприємства, яке визначено критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до протоколу № 34 від 10.05.2025 про адміністративне правопорушення, складеного начальником групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_1 встановлено факт порушення ним в особливий період законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. В протоколі вказано, що від підпису відмовився в присутності двох свідків.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_3 винесено постанову №35 від 10.05.2025 відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. 00 коп (далі - оскаржувана постанова, Постанова №35).

Відповідно до оскаржуваної постанови № 35, 10.05.2025 о 12.00 по час прибуттю громадянина ОСОБА_1 до Слобідського ОР у місті ІНФОРМАЦІЯ_15 по АДРЕСА_2 у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 та Законом України вПро затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 (зі змінами), під час проведення загальної мобілізаиії. оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 (зі змінами) та дії особливого періоду, було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), а саме: 10.05.2025 згідно вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), за рішенням начальника Слобідського ОР у місті ІНФОРМАЦІЯ_15 з метою визначення придатності до військової служби, було видано гр. ОСОБА_1 направлення від 10.05.2025 № 5/ГООЗ на проходження медичного огляду, але останній відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду. Своїми діями гр. ОСОБА_1 в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року №303/2014) та діє на сьогодні, порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Обставини, що обтяжують відповідальність адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не виявлено, обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП не виявлено. В постанові вказано, що від отримання копії постанови відмовився.

Відповідно до акту відмови від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією від 10.05.2025 ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби у зв`язку з призовом на військову службу та поставити особистий підпис в журналі направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним, у зв`язку з небажанням проходити ВЛК на проходження військової служби.

З довідки №1380 від 12.12.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_15 , підтверджується надання ОСОБА_1 відстрочки відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з навчанням на денній формі у Харківському національному автомобільно- дорожньому університеті. Очікувана дата завершення навчання 30.06.2026.

З долученого до матеріалів позову електронного військово-облікового документа Резерв + вбачається, що ОСОБА_1 дані уточнив вчасно, дата уточнення 22.07.2024, має відстрочку до 30.06.2026, тип відстрочки: абз. 2 ч. 3 ст. 23.

З долученого відповідачем витягу з Єдиного державного реєстра призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 станом на 10.05.2025 знаходився в картотеці «вільних залишків» та підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Запис про наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відсутній.

ІНФОРМАЦІЯ_16 на запит суду надано інформацію про те, що ОСОБА_1 мав відстрочку з 12.12.2023, як здобувач професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти. Цю відстрочку було анульовано 21.02.2025 оператором групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшим сержантом ОСОБА_4 у зв`язку зі змінами в законодавстві на підставі постанови КМУ №560 від 16.05.2024 (відсутня послідовність отримання освітнього рівня). Зазначена дія автоматично відобразилась у ОСОБА_1 в застосунку "Резерв+". Частиною 3 статті 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" передбачено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною. Станом на 10.05.2025 ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не мав та заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України не був.

Не погодившись із постановою про накладення адміністративного стягнення № 35 від 10.05.2025, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за те, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням від ТЦК тв СП, в якому не перебував на обліку. Також суд має відповісти на питання, у який спосіб скасовується відстрочка від призову за мобілізацією у зв`язку із внесеними змінами до Постанови Кабінету Міністрів України № 560.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування. Висновки суду, оцінка аргументів, наведених учасниками справи до суду.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною першою статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною другою статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за №389-VІІІ (далі - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-XII).

Також статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на дату прийняття рішення у цій справі на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до частин третьої, п`ятої статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ, передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

З 05.01.2023 механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування м форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі Порядок №1487).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Згідно із пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час. З метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати визначені документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність в особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Щодо наявності відповідного права (на відстрочку) вчиняється відповідна відмітка у військовому квитку або запис у посвідченні. Рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються до громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та підпорядкованих відділах.

З 18.05.2024 змінено порядок отримання відстрочки від військової служби, оскільки внесені зміни до статті 23 Закону №3543-XII. Також із вказаної дати набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до пунктів 56-57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У разі виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних відсутності у військовозобов`язаного законних підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлену автоматично, така відстрочка підлягає автоматичному скасуванню (пункт 59 Порядку №560).

З системного аналізу наведених вище норм права(зокрема пункти 58, 59 Порядку №560) вбачається, що у випадку якщо відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надавалася автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним, то анулювання такої відстрочки також здійснюється автоматично, без прийняття окремого розпорядчого акту ТЦК та СП про таке скасування .

В ході судового розгляду справи суд з`ясував, що ОСОБА_1 мав відстрочку з 12.12.2023, як здобувач професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти. За даними ІКС "Оберіг" відстрочка оформлена автоматично. Цю відстрочку було анульовано 21.02.2025 оператором групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшим сержантом ОСОБА_4 у зв`язку зі змінами в законодавстві на підставі постанови КМУ №560 від 16.05.2024 (відсутня послідовність отримання освітнього рівня) після отримання відомостей від центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відстрочка громадянина ОСОБА_1 була оформлена автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, то відповідно до п. 59 Постанови Кабінету Міністрів №560 скасування такої відстрочки через виявлення шляхом електронної інформаційної взаємодії ЄДРПВР з іншими державними реєстрами або базами (банками) відсутності підстав для відстрочки також може здійснюватися автоматично, без прийняття відповідного та окремого ( у формі розпорядчого акту, наказу) рішення комісією ТЦК та СП.

Отже, станом на 10.05.2025 ОСОБА_1 не мав оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до вимог Порядку №560 та статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»

Доводи представника позивача про те, що скасування відстрочки відбулося без достатніх правових підстав суд відхиляє, оскільки, як вказано вище, чинним законодавством передбачено випадки скасування відстрочки в автоматичному порядку.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що право на відстрочку від призову під час мобілізації повинно зберігатися за ним на умовах, які діяли до внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України № 560, оскільки він був зарахований до закладу освіти до набрання чинності відповідними змінами.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Разом з тим зазначений принцип не означає неможливості застосування нового нормативного регулювання до правовідносин, які є триваючими.

Правовідносини щодо надання та підтвердження відстрочки від призову під час мобілізації є такими, що мають триваючий характер, оскільки пов`язані з необхідністю періодичного підтвердження підстав для її надання та здійснення уповноваженим органом перевірки наявності таких підстав.

З огляду на це до правовідносин, які виникли раніше, але продовжують існувати після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, застосовуються норми законодавства, чинні на момент їх реалізації.

Внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 регулюють порядок підтвердження підстав для надання відстрочки від призову під час мобілізації та підлягають застосуванню до всіх військовозобов`язаних осіб, незалежно від часу їх зарахування до закладу освіти, оскільки питання щодо надання або підтвердження відстрочки вирішується на підставі законодавства, чинного на момент розгляду такого питання.

Сам по собі факт зарахування позивача до закладу освіти до внесення змін до Постанови № 560 не створює для нього гарантованого та незмінного права на відстрочку на умовах попереднього нормативного регулювання та не звільняє від обов`язку дотримуватися вимог законодавства, чинного на момент підтвердження підстав для її надання.

Таким чином, посилання позивача на те, що зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 не можуть застосовуватися до нього у зв`язку з часом його зарахування до закладу освіти, суд вважає безпідставними та такими, що не спростовують правомірності дій відповідача.

Водночас суд ураховує повідомлені в судовому засіданні обставини про те, що направлення на проходження військово-лікарської комісії було видане ІНФОРМАЦІЯ_17 , тоді як він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_18 . Крім того, в день складення оскаржуваної постанови йому була вручена повістка про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_19 ( АДРЕСА_3 ) за місцем військового обліку для визначення ступеня придатності до військової служби на 12.05.2025.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Суд установив, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_20 , згоди на поставлення його на облік в ІНФОРМАЦІЯ_12 не надавав.

Разом з тим направлення на проходження військово-лікарської комісії, від проходження якої, за твердженням відповідача, позивач відмовився, було видано ІНФОРМАЦІЯ_21 .

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач перебував на військовому обліку саме у ІНФОРМАЦІЯ_12 або що зазначений орган був уповноважений здійснювати щодо нього відповідні дії, пов`язані з направленням на проходження військово-лікарської комісії.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2025 року, тобто в день прийняття оскаржуваної постанови, позивачу була вручена повістка про необхідність прибути 12.05.2025 о 09.00 до ІНФОРМАЦІЯ_10 , тобто до органу за місцем його військового обліку, для визначення ступеня придатності до військової служби.

Наведені обставини свідчать про те, що питання проходження позивачем військово-лікарської комісії підлягало вирішенню саме територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за місцем його військового обліку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відмова позивача від проходження військово-лікарської комісії за направленням, виданим іншим територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, в якому він не перебуває на військовому обліку, з урахуванням виданої повістки про явку на 12.05.2025 до ТЦК та СП за місцем військового обліку, сама по собі не може свідчити про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також суд звертає увагу на те, що протокол № 34 та постанова № 35 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП складені в одинь день, 10 травня 2025 року, що з урахуванням дослідженої в судовому засіданні повістки про виклик до ТЦК та СП за місцем перебування на обліку на 12.05.2025, ставить під сумнів повноту та об`єктивність розгляду протоколу та винесення постанови з точки зору перевірки та дослідження доказів, а також надання можливості скористатися особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своїми правами, передбаченими статтями 268 КУпАП, в тому числі про обізнаність про прийняття такої постанови.

За встановлених у справі обставин, оскаржувана постанова № 35 від 10.05.2025 прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

VІІ. Судові витрати

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 484,48 гривень.

Керуючись статтями 241 243, 246, 250, 255, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 35 від 10.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 35 від 10.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 (чотриста вісімдесяь чотири) грн 48 (сорок вісім) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_22 , місцезнаходження, АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

ІНФОРМАЦІЯ_23 , місцезнаходження, АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 04.03.20256

Суддя Г.В.Кожихова