Справа № 520/33671/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 р. № 520/33671/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт у розмірі 1,115, починаючи з 24.06.2025 для забезпечення індексації пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 індексацію пенсії відповідно до частини другої статті 42 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 та п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 209 від 25.02.2025 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки (13 559,41 грн) з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії з 24.06.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області допущено протиправну бездіяльність щодо непроведення перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії. Позивач уважає свої права порушеними, тому звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 05.02.2026 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області: відомості щодо проведення індексації пенсії позивача. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду витребувані судом документи протягом п`ятнадцяти календарних днів із дня отримання копії даної ухвали.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта у розмірі 1,115. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом установлено такі обставини.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16.11.2024, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Позивач, уважаючи, що відповідачем не належним чином нараховується та виплачується пенсія за віком, зокрема, в частині індексації пенсії, звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,115.

Відповідач листом від 28.07.2025 №257564 повідомив позивача про те, що з 01.03.2025 пенсії, призначені за зверненнями, що надійшли у 2024 році, не перераховувалися з урахуванням коефіцієнтів індексації заробітної плати у зв`язку з недоцільністю. Розмір проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2025 склав 8913,83 грн. На виконання підпункту 6 пункту 2 постанови №209 було проведено перерахунок пенсії у зв`язку із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році - 1,023 (а.с. 13-14).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч. 2 ст. 19 зазначеного Закону).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

З метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок пенсії (для забезпечення індексації пенсії) постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 затверджено, зокрема Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. 5 зазначеного Порядку у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 4 зазначеного Порядку визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

(ЗСЦ+ЗСЗ ) х 50%

К=---------------------------- + 1%,

100%

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

ЗСЗ = Псзп (1): Псзп(2) х 100% - 100%,

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.

Підпунктом 6 ч. 2 цієї Постанови визначено, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 р. включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення:

для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2021 році, - 1,0575;

для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2022 році, - 1,046;

для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році, - 1,0345;

для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році, - 1,023.

Судом установлено, що позивачу, на підставі особистої заяви, з 16.11.2024 було призначено пенсію за віком.

На виконання підпункту 6 пункту 2 постанови №209 позивачу було проведено перерахунок пенсії у зв`язку із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2024 році - 1,023, що підтверджено відповідачем відповідно до наданого до суду відзиву на позовну заяву.

З приводу застосування відповідачем пп. 6 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209, суд зазначає, що таким пунктом визначений коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати у меншому розмірі (1,023), ніж той, що встановлений п. 1 цієї ж Постанови (коефіцієнт 1,115). Відтак положення пп. 6 п. 2 Постанови звужують зміст існуючого права позивача на індексацію пенсії з урахуванням належного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався для обчислення пенсії при її призначенні, що є неправомірним.

Суд ураховує сталу практику Верховного Суду щодо застосування принципу верховенства права та пріоритетності законів над підзаконними актами.

Так, у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 346/4810/16-а Верховний Суд наголосив, що «у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу».

У постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 360/1556/17 Верховний Суд зазначив, що «Кабінет Міністрів України, визначаючи порядок перерахунку пенсій, не має права звужувати права пенсіонерів, встановлені Законом».

У постанові від 10 липня 2018 року у справі № 520/6808/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Також у справах щодо індексації пенсій військовослужбовців (наприклад, постанова від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21) Верховний Суд неодноразово вказував на неприпустимість застосування обмежень, введених постановами Уряду, якщо вони суперечать суті та змісту соціальних гарантій, визначених Законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Пічкур проти України» (заява №10441/06) констатував порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (заборона дискримінації) у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначивши, що відмінність у поводженні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного і розумного виправдання, тобто не переслідує легітимну мету або відсутня розумна співмірність між застосованими засобами і переслідуваною метою.

У даному випадку, Закон №1058-IV передбачає індексацію пенсій шляхом збільшення показника середньої зарплати на коефіцієнт, що відповідає 50% зростання споживчих цін та 50% зростання середньої зарплати. Коефіцієнт 1,115 є відображенням цих економічних показників. Натомість коефіцієнт 1,023 є довільно встановленим обмеженням, яке не відповідає реальному рівню інфляції та зростання зарплат, і яке не передбачено безпосередньо Законом.

Застосування до позивача заниженого коефіцієнта ставить його у нерівне становище порівняно з іншими пенсіонерами, що є проявом дискримінації за ознакою часу виходу на пенсію, що заборонено статтею 24 Конституції України та статтею 14 Конвенції.

Суд зазначає, що дії відповідача щодо застосування коефіцієнта 1,023 замість 1,115 є протиправними, оскільки вони ґрунтуються на положенні підзаконного акта (підпункт 6 пункту 2 Постанови № 209), який у цій частині суперечить статті 42 Закону № 1058-IV та звужує обсяг прав позивача.

Відповідно до частини 3 статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, аналізуючи наведені вище законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд застосовує положення Закону № 1058-IV та пункту 1 Постанови № 209 (який відповідає вимогам Закону щодо розміру індексації), а не обмежувальне положення пункту 2 цієї Постанови.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність застосування до позивача дискримінаційного коефіцієнта 1,023. Посилання відповідача виключно на підзаконний акт (Постанову № 209) без урахування норм Закону № 1058-IV та Конституції України є недостатнім для виконання обов`язку доказування.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 13.01.2025 у справі №160/28752/23, від 20.10.2025 у справі № 440/11184/24, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом під час вирішення наведеного спору.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити позивачу індексацію пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки у розмірі 13 559,41 грн, оскільки відповідний показник уже був застосований відповідачем, що не заперечується сторонами по справі. Отже, заявлені в цій частині позовні вимоги фактично спрямовані на повторне застосування того самого показника, що суперечить вимогам чинного законодавства та не ґрунтується на встановлених обставинах справи.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням заниженого коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 1,023 замість належного коефіцієнта 1,115.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області провести індексацію пенсії з 24.06.2025, з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН