Справа № 380/19952/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 рокусправа № 380/19952/24

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У. Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІвРУс-Трейд» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІвРУс-Трейд» (далі ТОВ «ІвРУс-Трейд», позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/000992;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.03.2024 №UA209000/2024/100157/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ввіз на митну територію України товар із визначенням митної вартості товару за першим методом - ціною договору, однак митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що для митного оформлення позивач надав всі документи, які підтверджують заявлену митну вартість імпортованого товару. Звертає увагу, що відповідач не визначив та не повідомив позивача в установленому порядку про наявність хоча однієї із підстав, визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МК України), які б свідчили про виникнення у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості. Крім цього стверджує, що митний орган всупереч приписам законодавства, що регламентують митну справу в Україні, застосував другорядний метод визначення митної вартості товару.

Ухвалою судді від 04.10.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків.

На виконання вимог цієї ухвали 14.10.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 21.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

05.11.2024 від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Свою позицію мотивує тим, що рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/100157/2 від 25.03.2024 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 29.04.2024 24UA5609) виносилось на товари: Дріт з легованої кремнієвомарганцевої сталі покритий міддю, на пластикових катушках у картонних коробках, діаметром: HTW-50 0,8 мм (5 кг/коробка) - 5300 кг; (1060 коробок); HTW-50 1,0 мм (15 кг/коробка) 5280 кг; (352 коробки); HTW-50 1,2 мм (15 кг/ коробка) 12960 кг; (864 коробок); Торговельна марка: HUATONG HTW. Виробник: НІТ WELDING INDUSTRY CO., LTD. Країна виробництва: CN. За ціною 1,0257 дол. США за кг, на умовах поставки FOB Shanghai.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень ст. 52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: надана декларантом калькуляція собівартості продукції продавця виробника від 23.02.2024 б/н не містить інформації про числове значення щодо сформованого розміру прибутку продавця/виробника. Оскільки калькуляція собівартості - це бухгалтерський документ, який формує собівартість продукції, а відсутність в ньому інформації про прибуток ставить під сумнів таку зовнішньоекономічну операцію продажу товару, яка полягає в отриманні прибутку продавцем/виробником та як наслідок її економічну доцільність. Даний документ було датовано в лютому 2024 року, проте фактура виставлена в січні 2024 року. Даний лист датований коли товар вже був в дорозі; прайс-лист № б/н від 27.10.2023 не може бути взятий до уваги, оскільки термін дії даного листа 10 днів (фактура датована 06.01.2024); в біржі поданій до митного оформлення проведено аналіз на третю декаду жовтня на момент замовлення товару. Жодного замовлення до митного оформлення не подавалось; в довідці на перевезення та МД не включені всі транспортні витрати, а саме відповідно до п.5 рахунку на перевезення від 05.03.2024 №41, у довідці про транспортні витрати від 21.03.2024 №21/020324-2 (184554,29 грн); декларація країни відправлення №00080830 від 06.01.2024 мітить текст, який набрано різними шрифтами; згідно платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах від 28.12.2023 № 196 ТОВ «ІвРУс-Трейд» сплачує HIT WELDING INDUSTRY CO., LTD суму 34386,93 доларів США, в той час, як в інвойсі від 06.01.2024 № HT23208018 сума для оплати складає 19394,40 доларів США. При цьому декларантом не надано Специфікації №45, яку зазначено у призначенні платежу платіжної інструкції. Не включені всі числові значення до митної вартості товару.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно зі ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2г (ст. 64 МК України).

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація від 26.02.2024 №UA209230/2024/017626, де вартість подібного товару становить 1,201 дол. США за кг.

Відтак просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

10.11.2024 представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якій виклав свої міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечень та мотиви їх відхилення.

11.11.2024 представник позивача подав заяву про виправлення описки у позовній заяві, у якій зазначив, що правильною датою митної декларації №24UA09U9 є 22.03.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

26.02.2021 між HIT Welding Industry Co, Ltd (виробнича компанія) Китай (надалі «Продавець») та ТОВ «ІВРУС-ТРЕЙД», Україна (надалі «Покупець») укладено Договір купівлі-продажу №2021-1 (далі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору Продавець зобов`язується поставити з території Китаю, а Покупець прийняти й оплатити продукцію (надалі іменується - Товар) за умовами діючого Договору. Номенклатура, кількість, вартість кожної партії товару узгоджуються Сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною діючого Договору. Загальна кількість товару, що постачається згідно Договору, складає 2000 /дві тисячі/ тон +/- 10% в залежності від остаточно підтвердженого замовлення. Кількість товару вказана в пакувальному листі й рахунку-фактурі Продавця, виданих на кожну окрему партію Товару, що постачається відповідно до цього Контракту.

Згідно з п. 2.1-2.5 Договору умови поставки товару відповідають правилам Інкотермс в редакції 2020 року і визначаються окремо для кожну партії товару у відповідних специфікаціях. Країна призначення Товару Україна.

Протягом 30 днів з дати завантаження, вказаної у коносаменті, Продавець через міжнародну службу кур`єрської доставки надає наступний перелік документів на відвантажену партію Товару: Комерційний інвойс - 2 оригінали. Повний комплект чистих коносаментів, що підтверджують відвантаження товару на борт корабля, виписаних на ім`я Покупця. Сертифікат походження товару, що надається Інспекцією з контролю над увозом-вивозом товарів та карантинному нагляду Китаю 1 оригінал і 1 копія; Пакувальний лист 1 оригінал.

Місце завантаження Товару до контейнера - порти, Китаю. Пункт призначення - порт Одеса // порт Чорноморськ // порт Південний Україна. Можливе часткове відвантаження товару, якщо розмір замовленої партії перевищує вагу повного контейнерного завантаження для 20 футового морського вантажного контейнера Дозволяється перевантаження товару.

Загальна вартість Договору відповідно до п.3.1 складає 2500000 (два мільйони п`ятсот тисяч) доларів США (+/- 20% в залежності від кожного підтвердженого замовлення).

Згідно з п. 3.2 Договору Покупець сплачує Товар, поставлений Продавцем, за цінами і на умовах, що вказані у відповідних специфікаціях.

Сплата за товар, що продається за договором, узгоджується окремо для кожної партії товару у відповідній специфікації (п. 4.1 Договору).

03.11.2022 HIT Welding Industry Co, Ltd та ТОВ «ІВРУС-ТРЕЙД» укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу № 2021-1, відповідно до якої:

п. 2.3. Місце завантаження Товару до контейнера - порти Китаю. Порт призначення - Литва-Клайпеда, Польща - Гданськ, Гдиня, Румунія Констанца.

п. 3.1 Загальна вартість договору вважається сумою всіх оплачених Покупцем інвойсів згідно цього договору.

У зв`язку з оптимізацією процесів замовлення та транспортування товарів в Україну за договором купівлі-продажу № 2021-1 від 26.02.2021, Сторони домовились про внесення змін до розділу 1 «Предмет договору та 2 кількість товару» та п. 2.4. Договору купівлі-продажу №2021-1 від 26.02.2021, відтак уклали додаткову угоду №2 від 01.08.2023 та виклали розділ 1 «Предмет договору та кількість товару» та п. 2.4. Договору купівлі-продажу № 2021-1 від 26.02.2021 в наступних редакціях:

«п.1 Продавець зобов`язується поставити з території Китаю, а Покупець прийняти й оплатити продукцію: зварювальні матеріали, обладнання та комплектуючі до нього (надалі іменується - Товар) за умовами діючого Договору. Номенклатура, кількість, вартість кожної партії товару узгоджуються Сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною діючого Договору. Загальна кількість Товару, що постачається згідно цього Договору визначається загальною кількістю відвантаженого Продавцем товару, зазначеного у Специфікаціях до цього Договору, які будуть укладені Сторонами протягом строку дії цього Договору.

п. 2.4. Можливе часткове відвантаження Товару, якщо розмір партії, що постачається згідно відповідної Специфікації, перевищує вагу повного контейнерного завантаження для 20 футового морського вантажного контейнера.»

Відповідно до специфікації №46 від 27.10.2023 до контракту №2021-1 від 26.02.2021 позивач придбав дріт сталевий вкритий міддю та без покриття на пластикових касетах та в картонних діжках: HTW-50 діам. 0,8 мм (5кг/коробка) - 5300 кг; (1060 коробок); HTW-50 діам. 1,0 мм (15кг/коробка) - 5280 кг; (352 коробки); HTW-50 діам. 1,2 мм (15кг/ коробка) 12960 кг (864 коробок); Торговельна марка: HUATONG HTW. Виробник: НІТ WELDING INDUSTRY CO., LTD. Країна виробництва: CN.

Загальна вартість становить 19394,40 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару декларант позивача 22.03.2024 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UA09U9, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (Меблі для сидіння).

Декларантом до митного контролю надано такі документи: пакувальний лист (Рacking list) б/н від 06.01.2024, рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) HT.01.2024; коносамент (Bill of lading) 2.01.2024; коносамент (Bill of lading) DXQ2401824A 10.01.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.03.2024, автотранспортну накладну (Road consignment note) 1810 від 21.03.2024, супровідний документ TI (Dispatch note model TI) 24PL322080NS6IUMJO від 12.03. 2024, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 24C3204B0216/00006R від 08.01.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару №196 від 28.12.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару Свіфт б/н від 28.12.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26 від 14.02.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №41 від 05.03.2024, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №58 від 21.03.2024, документ, що підтверджує вартість перевезення товару 21/020324-2 від 21.03.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 27.10.2023, документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини від 05.10.2023, розрахунок ціни (калькуляція) від 23.02.2024, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 03.11.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.08.2023, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), специфікацію №46 від 27.10.2023, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №2021-1 від 26.02.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення заявка №24/1 від 21.03.2024, договір (контракт) про перевезення заявка №5 від 18.03.2024, договір (контракт) про перевезення TE-270224-01 від 27.02.2024, договір (контракт) про перевезення TEO 2111/03 від 21.11.2023, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю від 22.03.2024, видаткові накладні від 22.03.2024, оплату експедитору №3661,3701,3 від 22.03.2024, податкові накладні від 22.03.2024, сертифікат дилера від 01.01.2024, копію митної декларації країни відправлення 00080830 від 06.01.2024.

За результатами розгляду митної декларації та доданих документів відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товару 25.03.2024 №UA209000/2024/100157/2 та оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/000992.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товару, позивач пред`явив цей позов.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За дефініціями, закріпленими у п. 23, 24 ч.1 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Приписами ст. 49, 50 МК України унормовано, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

За змістом ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положеннями ст. 53 МК України закріплений перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

За правилами ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених норм вбачається, що приписи ст.53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Ця норма кореспондується з приписами ст. 318 МК України, якою регламентовано, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 3 ст. 53 МК України унормовано, що на декларанта або уповноважену ним особу покладається обов`язок на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч. 4 ст. 53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За правилами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 54 МК України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 МК України).

За правилами ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч. 2 ст. 55 МК України).

Статтею 57 МК України визначено методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Крім того, ч. 1 ст. 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Частиною 2 цієї норми передбачено, коли такий метод не застосовується, зокрема, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання ч. 4 і 5 ст. 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Системний аналіз наведених нормативних приписів дає змогу виснувати, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Заразом у розумінні наведених нормативних приписів сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

У разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості судом підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.

Спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів за основним методом - за ціною договору (контракту).

Матеріалами справи стверджується, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів, а саме: пакувальний лист (Рacking list) б/н від 06.01.2024, рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) HT.01.2024; коносамент (Bill of lading) 2.01.2024; коносамент (Bill of lading) DXQ2401824A 10.01.2024; накладну УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.03.2024, автотранспортну накладну (Road consignment note) 1810 від 21.03.2024, супровідний документ TI (Dispatch note model TI) 24PL322080NS6IUMJO від 12.03. 2024, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 24C3204B0216/00006R від 08.01.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару №196 від 28.12.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару Свіфт б/н від 28.12.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26 від 14.02.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №41 від 05.03.2024, Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №58 від 21.03.2024, документ, що підтверджує вартість перевезення товару 21/020324-2 від 21.03.2024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 27.10.2023, документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини від 05.10.2023, розрахунок ціни (калькуляція) від 23.02.2024, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 03.11.2022, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 01.08.2023, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), специфікацію №46 від 27.10.2023, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №2021-1 від 26.02.2021, договір про надання послуг митного брокера, договір (контракт) про перевезення заявка №24/1 від 21.03.2024, договір (контракт) про перевезення заявка №5 від 18.03.2024, договір (контракт) про перевезення TE-270224-01 від 27.02.2024, договір (контракт) про перевезення TEO 2111/03 від 21.11.2023, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю від 22.03.2024, видаткові накладні від 22.03.2024, оплату експедитору №3661,3701,3 від 22.03.2024, податкові накладні від 22.03.2024, сертифікат дилера від 01.01.2024, копію митної декларації країни відправлення 00080830 від 06.01.2024.

Аналіз наведених вище документів дає змогу виснувати, що позивач до митного оформлення надав передбачені ст. 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару. Водночас відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки надані документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових).

Натомість в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 та 3 ст.53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також що митним органом встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Так, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом виявлено розбіжності у поданих документах щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а саме:

- надана декларантом калькуляція собівартості продукції продавця виробника від 23.02.2024 б/н не містить інформації про числове значення щодо сформованого розміру прибутку продавця/виробника. Оскільки калькуляція собівартості - це бухгалтерський документ, який формує собівартість продукції, а відсутність в ньому інформації про прибуток ставить під сумнів таку зовнішньоекономічну операцію продажу товару, яка полягає в отриманні прибутку продавцем/виробником та як наслідок її економічну доцільність. Даний документ було датовано в лютому 2024 року, проте фактура виставлена в січні 2024 року. Даний лист датований, коли товар вже був в дорозі; прайс-лист № б/н від 27.10.2023 не може бути взятий до уваги, оскільки термін дії даного листа 10 днів (фактура датована 06.01.2024); в біржі поданій до митного оформлення проведено аналіз на третю декаду жовтня на момент замовлення товару;

- в довідці на перевезення та МД не включені всі транспортні витрати, а саме відповідно до п.5-рахунку на перевезення від 05.03.2024 №41, у довідці про транспортні витрати від 21.03.2024 № 21/020324-2 (184554,29 грн);

- декларація країни відправлення № 00080830 від 06.01.2024 мітить текст, який набрано різними шрифтами;

- згідно платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах від 28.12.2023 № 196 ТОВ «ІвРУс-Трейд» сплачує HIT WELDING INDUSTRY CO, LTD суму 34386,93 доларів США, в той час, як в інвойсі від 06.01.2024 № HT23208018 сума для оплати складає 19394,40 доларів США. При цьому декларантом не надано Специфікації №45, яку зазначену у призначенні платежу платіжної інструкції.

Надаючи правову оцінку зауваженням, вказаним відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

Імпортований товар придбаний відповідно до специфікації №46 від 27.10.2023 до контракту №2021-1 від 26.02.2021 за ціною 19394,40 доларів США.

Оплата за товар підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №196 від 28.12.2023 та SWIFT-переказом від 28.12.2023, призначення платежу за якими зазначено: «prepayment for wire under contract 2021-1 dd 26/02/21, sp 45, 46 dd 27/10/23».

Зі змісту специфікації №46 від 27.10.2023 до Договору чітко вбачається найменування товару, кількість, ціна за одиницю, загальна сума товарів. Згідно платіжної інструкції від 28.12.2023 № 196 позивач одномоментно сплатив за двома специфікаціями (№45 і №46) Договору разом на користь отримувача загальну суму в розмірі 38788,80 доларів США, в тому числі, відповідно, і 19394,40 доларів США за специфікацією №46, що повністю узгоджується з загальною сумою специфікації, яка зазначена в платіжній інструкції від 28.12.2023 № 196, яка в свою чергу містить найменування, кількість та ціну за одиницю товарів, щодо яких здійснювалося декларування, згідно з митною декларацією №24UA09U9 від 22.03.2024.

Щодо транспортних витрат, то суд звертає увагу, що довідкою №21/020324-2 від 21.03.2024 ТОВ «Прайд-Шип» повідомляє, що транспортні витрати на вантаж за коносаментами 278108677 / DXQ2401824А, контейнер MRSU0441810 складають 209389,29 грн, а саме: морське перевезення Шанхай, Китай - Гданськ, Польша - 136492,51 грн; навантажно-розвантажувальні роботи - 8383,53 грн; оформлення Т1 - 1910,38 грн; оформлення документів - 1047, 84 грн; залізничні послуги Гданськ, Польща - м/п Мостиська-Пшемисль -34386,93 грн; залізничні послуги мп Мостиська - Пшемисль - ст. Мостиська - 24835,00 грн; заміна транспортного засобу - 2333,10 грн. Послуги страхування вантажу не надавались.

Зазначені числові значення відповідають та узгоджуються з наявними в матеріалах справи рахунками на оплату №26 від 14.02.2024, №58 від 21.03.2024, №41 від 05.03.2024 та актами приймання-передачі робіт (послуг) №14/02/02 від 14.02.2024, №05/03/06 від 05.03.2024, №21/03/03 від 21.03.2024.

Оплата за транспортно-експедиційні послуги підтверджується платіжними інструкціями №3765 від 29.03.2024, №3701 від 13.03.2024, №3737 від 22.03.2024, №3661 від 05.03.2024.

Суд також враховує лист ТОВ «Прайд- Шип» від 07.05.2024 за №0707/01/23-7, відповідно до якого ТОВ «Прайд-Шип» інформує про те, що в заявці допущено описку. Просить вважати вірною дату підписання заявки № 24/1 02 січня 2024 року. Також повідомляє, що згідно п. 2.1.2. Договору від 21.11.2023 № ТЕО 2111/03 між ТОВ «ІвРУс Трейд» та ТОВ «Прайд-Шип», ТОВ «Прайд-Шип» має право залучати третіх осіб для організації перевезення вантажу Клієнта. Для перевезення вантажу згідно заявки №24/1 залучено третю особу - агента та судохідну компанію MAERSK.

Таким чином, підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки, та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Також суд не приймає до уваги зауваження відповідача до калькуляції собівартості продукції продавця/виробника, оскільки такий документ не є основним і необхідним для визначення складових митної вартості ввезеного позивачем товару.

Суд звертає увагу, що усі зазначені в оскаржуваному рішенні зауваження митного органу до документів позивача носять формальний характер, не конкретизовані, не наведено висновки органу митного контролю з приводу виявлення таких розбіжностей та не зазначено, що ці розбіжності свідчать про неправильне визначення позивачем митної вартості товару.

Щодо доводів відповідача про ненадання декларантом на вимогу митного органу усіх витребуваних додаткових документів, то суд зазначає, що у повідомленні про необхідність подачі додаткових підтверджуючих документів вказано, що такі мають бути надані за наявності, тобто їх неподання у зв`язку з відсутністю, не може розцінюватися як відмова.

Суд вважає, що у відповідача були у наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч. 1 ст. 58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.

Згідно з п. 3. ст. 53 Митного кодексу України митний орган має право у виняткових випадках на витребування додаткових документів.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №809/872/17.

Неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами.

У спірному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли слугувати правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №826/8799/16, від 19.12.2019 у справі № 810/5295/15, від 12.06.2020 у справі №826/4434/16.

Суд, проаналізувавши зміст вимоги в межах спірного рішення про коригування митної вартості товарів констатує, що така вимога за своїм змістом є загальною й не відображає підстав, за яких митний орган вирішив витребовувати додаткові документи. Замість цього відповідач обмежився лише констатацією факту недостатності документів, неповноти відомостей й навів для подання перелік усіх документів, визначених ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема й тих, які позивач вже надав до митного оформлення.

З огляду на це суд вважає, що відповідач, вимагаючи від позивача додаткові документи діяв не в межах та не в спосіб, визначений ч. 3 ст. 53 МК України.

Стосовно обраного методу коригування суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні митний орган застосував метод коригування за ст. 64 МК України.

За змістом ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Як вбачається із Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Суд також враховує практику Верховного Суду, викладену у постановах від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 26.05.2022 у справі №560/355/19, відповідно до якої у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Однак відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.

Під час прийняття оскаржуваного акту індивідуальної дії відповідач на підставі цінової інформації, наявної у митного органу, навів номер і дату митної декларації, митну вартість, з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог ст.55 МК України.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки сторони вільні у формуванні цін на товари за взаємним погодженням, виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей продукції, ступеня новизни товару і його корисності, співвідношення попиту та пропозиції, враховуючи необхідність отримати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Суд акцентує на тому, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 року у справі №300/784/24.

Крім того, вимоги ч. 3, 4 ст.53 та ч. 2 ст. 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Водночас наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

У контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеного у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах, що дозволяє суду виснувати, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Відтак, підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки, та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, натомість відповідач не спростував достовірність документів, які були подані до митного оформлення та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів правомірність дій щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 25.03.2024 №UA209000/2024/100157/2 та картки відмови у митному оформленні товарів №UA209230/2024/000992.

Доводи відповідача спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та правовими позиціями Верховного Суду. Тому такі міркування суд відхиляє.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову до суду в розмірі 6056,00 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІвРУс-Трейд» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.03.2024 №UA209000/2024/100157/2.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/000992.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІвРУс-Трейд» сплачений судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІвРУс-Трейд» (місцезнаходження: вул. Ушинського, буд. 25 а, м. Київ, 03151; ).

Відповідач - Львівська митниця (місцезнаходження: вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000; ).

СуддяАндрусів Уляна Богданівна