Справа № 520/3946/26
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

06 березня 2026 року справа №520/3946/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача про винесення постанов про закінчення виконавчого провадження з причини виконання судового рішення (ВП 75933728, ВП 76017650, ВП 76017849, ВП 76022484);

- скасувати зазначені постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язати відповідача вчинити дії згідно ЗУ "Про виконавче провадження" з питання зобов`язання боржників у примусовому порядку виконання судового рішення у справі 520/33658/23 від 29.02.2024;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо відводу державного виконавця Антосік І. від виконання процесуальних дій у виконавчих провадженнях (ВП 75933728, ВП 76017650, ВП 76017849, ВП 76022484, ВП 76023294) за виконавчими листами у справі 520/33658/23 від 29.07.2024.

Позивачем 05.03.2026 через систему "Електронний суд" подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- вирішити питання заміни неналежного відповідача в позовній заяві у справі №520/3946/26;

- вирішити питання про розгляд справи без особистої присутності позивача;

- витребувати докази у вигляді копій матеріалів справи № 520/33658/23 у Харківському окружному адміністративному суді та копій матеріалів справ за виконавчими провадженнями, що стало предметом позову у справі № 520/3946/26.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою цієї статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Так, згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, як убачається зі змісту заяви позивача від 05.03.2026, останній просить суд: вирішити питання про заміну неналежного відповідача у справі №520/3946/26; розглянути справу без його особистої участі; витребувати докази у вигляді копій матеріалів справи №520/33658/23, що перебуває у провадженні Харківського окружного адміністративного суду, та копій матеріалів виконавчих проваджень, які стали предметом позову у справі №520/3946/26.

Разом із тим, суд звертає увагу, що інститут забезпечення адміністративного позову спрямований на запобігання можливим негативним наслідкам для позивача, які можуть полягати у істотному ускладненні або неможливості виконання майбутнього судового рішення.

Зазначені заходи застосовуються до вирішення справи по суті з метою забезпечення реального та ефективного виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Водночас, вимоги, заявлені позивачем у поданій заяві, фактично стосуються процесуальних питань розгляду справи та витребування доказів і не належать до заходів забезпечення позову, визначених статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Натомість, у поданій заяві позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, а також не зазначено конкретних заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України, які суд мав би застосувати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН