Справа № 755/13930/25
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/246/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Гончарука В.П.,

при секретарі: Оніщук Р.О.,

розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/13930/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Одночасно, представник позивача також просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом, зазначаючи, що про існування спірної постанови позивачу стало відомо лише 14.07.2025 після отримання в застосунку «Дія» сповіщення про відкриття виконавчого провадження та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним та безпідставним, а оскаржувана постанова такою, що підлягає скасуванню.

Вказано, що повістка про виклик ОСОБА_1 була направлена не за адресою його фактичного місця проживання яка була ним зазначена. В подальшому ОСОБА_1 також був позбавлений можливості бути належним чином повідомленим про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього зазначено, що у оспорюваній постанові не описано безпосередньо склад адміністративного правопорушення, не вказано які норми законодавства порушено, не зазначено за якою частиною ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач притягається до адміністративної відповідальності, не вказано ні дату, ні будь які інші відомості про безпосередньо направлення повістки за якою позивач не з`явився, відсутні відомості коли та яким чином повістка була вручена/не вручена позивачу, чим підтверджується належний виклик та отримання або причини неотримання позивачем повістки, відсутні відомості про докази, на підставі яких було винесено дану постанову.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та роз`яснено сторонам порядок подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з доданими до неї копією позовної заяви та доданими до неї документами були отримані відповідачем 08.09.2025, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи.

Відзив на позов відповідачем до суду не подано.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2026, у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом, зазначаючи, що про існування спірної постанови позивачу стало відомо лише 14.07.2025 після отримання в застосунку «Дія» сповіщення про відкриття виконавчого провадження та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Враховуючи наведені доводи для поновлення процесуального строку для звернення до суду, які відповідачем не спростовані, суд вважає, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

17 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 та винесено постанову № Б/1408 від 17.01.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, диспозиція норми ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який відповідно до вимог ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що постанова винесена без законних на те підстав, оскільки жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення він не отримував та про день, час та місце розгляду справи не повідомлявся. Також позивач вказує на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд приймає до уваги наступне.

Згідно преамбули Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», цей Закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Зі змісту спірної постанови № Б/1408 від 17.01.2025 убачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стала неявка останнього 17.10.2024 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказано, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З доданого до позову витягу з електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» від 14.07.2025 убачається, що ОСОБА_1 вчасно здійснено уточнення даних - 16.07.2024. При цьому, ОСОБА_1 зазначено адресою місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із позовом, позивач, серед іншого, вказує на відсутність у відповідача підстав для його виклику у зв`язку із відсутністю підстав вважати про наявність у позивача обов`язку з`явитися за викликом для виконання обов`язку із оновленням особистих даних.

В свою чергу, такі твердження сторони позивача суд вважає безпідставними та такими, що не грунтуються на положеннях ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою встановлено саме обов`язок особи отримавшої відповідну повістку з`явитися територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Щодо тверджень позивача про неналежне оповіщення про виклик, суд зазначає наступне.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначена порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Порядок).

Відповідно до приписів п. 28 Порядку, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Положеннями п. п. 31, 34, 35 Порядку визначено, що повістки мають право вручати, зокрема представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

Вищевказаним порядком визначено, що повістки про виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки можуть надсилатися як шляхом їх поштового направлення так і шляхом вручення представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В свою чергу, можливості здійснювати надсилання повістки про виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за межі території України чинне законодавство не містить.

З наявних в матеріалах справи копії повістки № 424852 та копії опису вкладення рекомендованого поштового відправлення убачається, що повістка на адресу позивача була направлена за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу, що доказів того, що уповноваженими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено всі можливі заходи з належного повідомлення ОСОБА_1 , в тому числі вихід за адресою проживання останнього, про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 17.10.2024 відповідачем суду не надано.

Не вчинення відповідачем дій пов`язаних із виходом за адресою проживання ОСОБА_1 з метою оповіщення останнього та перевірки факту його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не дивлячись на зазначення ним місця проживання за межами України, свідчить про формальний підхід відповідача до дій з оповіщення.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Нормою ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, відповідачем наведені у позовній заяві обґрунтування позивача щодо неправомірності спірної постанови жодним чином не спростовані, а також не доведено того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про необхідність з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 17.01.2025 з метою розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Серед іншого суд зазначає, що проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності належних доказів оповіщення особи яка притягається до адміністративної відповідальності про день, час та місце розгляду справи призводить до порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбачених ст. 268 КУпАП та має ознаки формального розгляду справи через можливість допущення особою уповноваженою на розгляд справи порушення процедури такого розгляду.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічного висновку щодо застосування судом принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення також дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача не спростовані, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому позов слід задовольнити.

В частині розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0083-0708-2806-3586 від 22.07.2025.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції закону, що діяла на час звернення до суду з позовом, розмір судового збору за подачу до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення складав 605,50 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань останнього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 210-1, 251, 258, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № Б/1408 від 17 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Судове рішення складено 02 березня 2026 року.

Суддя