Справа № 280/9566/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2026 року м. Дніпросправа № 280/9566/25
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Сафронової С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/9566/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 23.10.2025 року ВП 78848975 про накладення штрафу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт вказує, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі №280/1641/25 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано відповідача провести з 04.09.2024 року перерахунок та виплату пенсії позивача шляхом здійснення її індексації, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796, з урахуванням виплачених сум та провести з 01.03.2025 року перерахунок та виплату пенсії позивача шляхом здійснення її індексації, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 з урахуванням виплачених сум. Також стверджує, що рішення суду виконано ГУ ПФУ в Запорізькій області в межах своїх повноважень. При цьому, в оскаржуваній постанові головний державний виконавець протиправно дійшов висновку про невиконання рішення суду. Отже, державний виконавець вийшов за межі своїх повноважень в частині трактування правильності виконання рішення суду та прийняв неправомірну постанову про накладення штрафу.

Відповідач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №280/1641/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії вирішено задовольнити повністю. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо проведення перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 без застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115. Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області провести з 04.09.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом здійснення її індексації, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області провести з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом здійснення її індексації, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 16.06.2025 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №280/1641/25 повернуто.

Отже, рішення набрало законної сили 16.06.2025року.

На примусовому виконанні у ВПВР УЗПВР у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 78848975, яке відкрито 14.08.2025 року, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 280/1641/25, який 24.06.2025 року видав Запорізький окружний адміністративний суд, про зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області провести з 01.03.2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 шляхом здійснення її індексації, відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.09.2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №280/1641/25 та зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області у місячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі №280/1641/25.

Ухвалою суду від 10.10.2025 року відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Запорізькій області про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №280/1641/25, встановлено ГУ ПФУ в Запорізькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №280/1641/25 - три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Білана Д.Г. від 23.10.2025 року ВП № 78848975 на Головне управління накладений штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі № 280/1641/25.

Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із приписами частини 1 статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини 3 статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Положеннями частин 1 та 2 статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно зі статтею 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вбачається зі змісту спірної постанови від 23.10.2025 року ВП 78848975, підставою для накладення на відповідача штрафу було те, що рішення немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, підлягає виконанню відповідно до статті 63 розділу VIII Закону № 1404-VIII.

Статтею 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Цією ж статтею встановлено, що виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з листом боржника ГУ ПФУ у Запорізькій області від 08.09.2025 року № 0800-0801-5/100393, на виконання рішення суду по справі № 280/1641/25 Головним управлінням проведено з 01.03.2025 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115.

Всього на виконання рішення суду № 280/1641/25 донарахована пенсія за період з 04.09.2024 року по 31.08.2025 року у сумі 29672,10 грн, яка виплачена стягувану у вересні 2025 року.

З огляду на вищевикладене, рішення у справі № 280/1641/24 виконане Головним управлінням в межах покладених судом зобов`язань та з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством до відкриття виконавчого провадження ВП №78848975.

Разом з цим, згідно із заявою стягувача ОСОБА_1 та інформації, отриманої в ході примусового виконання, встановлено, що з 01.03.2025 року проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 (розраховано середньомісячний заробіток в розмірі 26935,36 (середній заробіток за три попередні роки проіндексовано та виведено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення після оптимізації (9118,81 грн хі, 115x2,64917=26935,36). Розмір пенсії з 01.03.2025 складає 26935,36x0,44417 (коефіцієнт стажу)=11963,88 грн+ доплати та надбавки = 12176,37 грн.

На виконання рішення суду за період з 04.09.2024 року по 31.08.2025 року донарахована сума пенсії в розмірі 29672,10 грн (індивідуальний перерахунок додається), яка виплачена 23.09.2025 року відповідно до виплатного періоду.

Позивачу призначена пенсія за віком з 01.07.2021 року із розрахунку: 9118,81 грн середня заробітна плата ( дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; 2,64917 індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії: 0,44417 коефіцієнт стажу, 212,49 грн - доплата за понаднормовий стаж.

Таким чином, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, визначений Законом. За рішенням суду ухвалено здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням коефіцієнтів 1,14, 1,197, 1,0796 - з 04.09.2024, а з 01.03.2025 з урахуванням коефіцієнту - 1,115. Тобто, показник середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії: з 01.03.2022 мав становити: 9118,81 х 1,14 = 10395,44 грн.; з 01.03.2023 мав становити: 10395,44 х 1,197 = 12443,34 грн з 01.03.2024 мав становити: 12443,34 х 1,0796 = 13433,83 грн; з 01.03.2025 мав становити: 13433,83 х 1,115 = 14978,72 грн.

Отже, розмір пенсії позивача мав становити з 04.09.2024: 13433,83 грн х 2,64917 (інд. коефіц.) = 35588,50 х 0,44417 (коеф. стажу) = 15807,34 грн (проіндексована пенсія) + 212,49 грн ( доплата за понаднорм. стаж) = 16019,83 (загальний розмір пенсії). Розмір моєї пенсії з 01.03.2025 мав становити: 14978,72 грн. х 2,64917 (інд. коефіц.) = 39681,18 х 0,44417 (коеф. стажу) = 17625,18 грн (проіндексована пенсія) + 212,49 грн (доплата за понаднорм. стаж) = 17837,67 (загальний розмір пенсії).

Однак, показник середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2025 року (1,115) відповідачем вирахувано неправильно, з порушенням вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач у поданому позові стверджує, що рішення суду від 12.05.2025 року по справі №280/1641/25 виконано ГУ ПФУ в Запорізькій області в межах своїх повноважень: З 04.09.2024 здійснено перерахунок (індексацію) пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197, 1,0796 (розраховано середньомісячний заробіток в розмірі 35588,53 (середній заробіток за три попередні роки проіндексовано та виведено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення після оптимізації (9118,81 грн х 1,473200568 (1,14х1,197х1,0796) х 2,64917 = 35588,53). Розмір пенсії з 04.09.2024 складає 35588,53х0,44417 (коефіцієнт стажу)=15807,36 грн+ доплати та надбавки = 16019,85 грн. З 01.03.2025 проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 (розраховано середньомісячний заробіток в розмірі 39681,18 (середній заробіток за три попередні роки проіндексовано та виведено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення після оптимізації (9118,81 грн х 1,2 (1,14х1,197х1,0796х1,115) х 2,64917 = 39681,18). Розмір пенсії з 01.03.2025 складає 39681,18 х 0,44417 (коефіцієнт стажу) = 17519,85 грн. При цьому, в оскаржуваній постанові головний державний виконавець довільно дійшов висновку про невиконання рішення суду.

Натомість, вищезазначені висновки державного виконавця повністю узгоджуються з ухвалами Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/1641/25 від 05.09.2025 року про встановлення судового контролю та ухвали від 10.10.2025 року з питань розгляду звіту суб`єкта владних повноважень.

В ухвалі від 10.10.2025 року по справі № 280/1641/25 судом встановлено, що показник середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2025 року ( 1,115) відповідачем було вирахувано неправильно, з порушенням вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно і загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області обраховано не вірно.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неповне виконання судового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №280/1641/25.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень у звіті не наведено обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, судом було відмовлено ГУ ПФУ в Запорізькій області у прийнятті звіту та встановлено ГУ ПФУ в Запорізькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №280/1641/25 - три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Вказану ухвалу ГУ ПФУ в Запорізькій області оскаржено не було та вона набрала законної сили 10.10.2025 року.

Слід зазначити, що обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.

Відтак, відповідно до встановлених у справі обставин, пенсійним органом не здійснено належних заходів, в межах наявних у нього повноважень, для повного та своєчасного виконання судового рішення у справі №280/1641/25.

Зазначене свідчить про невиконання боржником судового рішення у справі №280/1641/25 без поважних причин, що є законодавчо передбаченою підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до приписів статті 75 Закону № 1404-VIII.

З урахуванням наведеного, спірна постанова від 23.10.2025 року ВП 78848975 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні є правомірною та не підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/9566/25 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року в адміністративній справі №280/9566/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Сафронова

суддя С.В. Чабаненко