Справа № 332/5639/25
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5639/25
Провадження №: 2-а/332/9/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із уточненим позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою серії ЕНА № 5891937 від 08.10.2025 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП через те, що він 08 жовтня 2025 року о 13:26 годині в м. Запоріжжі, по пр. Соборному буд. 72 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4. ПДР України. Керуючись ст.284 КУпАП вирішено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вважає, що його притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, а постанова серії ЕНА № 5891937 від 08.10.2025 року є такою, що підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що він 08 жовтня 2025 року підвозив свою знайому з дитиною до Запорізької обласної дитячої лікарні, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 72, оскільки у дитини була травмована нога, і їй важко було самостійно пересуватися, позивач зупинився аби висадити дитину якомога ближче до травматологічного відділення, сама зупинка зайняла до 1 хвилини, інших місць для зупинки поруч не було, що на його переконання свідчить про те, що він діяв в стані крайньої необхідності. Також, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. та витрати пов`язані із професійною правничою допомогою у розмірі 1500 грн.

Ухвалою судді від 24.10.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви усунуті позивачем у встановлений судом строк.

Ухвалою судді від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.11.2025 року на адресу суду надійшов відзив, поданий представником відповідача - Департаменту патрульної поліції, який у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечує, обґрунтовуючи тим, що 08.10.2025 року під час несення служби поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України, що полягає у наступному.

Так, Знак 3.34, відповідно до ПДР України, забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Керуючись п.1., ч.1., ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" Зупинення транспортного засобу: Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

1. Поліція відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігай вчиненню правопорушень;

виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

8)у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

11)регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі;

Відповідно до ПДР України, а саме пунктів:

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії вищевказаного знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР України.

Зазначає, що посилання позивача на те, він зупинився через крайню необхідність не підтверджена будь-якими об`єктивними та належними доказами. Крім того, проти стягнення витрат на правову допомогу понесених позивачем заперечує, обґрунтовуючи тим, що предметом позову у цій справі є оскарження постанови серії ЕНА № 5891937 від 08.10.2025, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, тобто ця справа є справою незначної складності, і розглядається за правилами ст. 286 КАС України, а заявлений розмір витрат на правничу допомогу майже в чотири рази перевищує ціну позову.

Позивач відповіді на відзив не надав.

Ухвалою судді від 16.12.2025 року за клопотанням позивача витребувано з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відеозаписи (з боді камер інспекторів патрульної поліції та/або службового транспортного засобу патрульної поліції), що стосуються події, яка відбулась 08.10.2025 року об 13 годині 26 хвилин на проспекті Соборному буд. 72 в місті Запоріжжі за фактом якої було складено постанову серії ЕНА № 5891937 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП.

На виконання вищезазначеної ухвали представником надіслано витребуваний відеозапис.

У судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача поліцейський 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержант поліції Ковернік В.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що 08 жовтня 2025 року о 13:26 годині в м. Запоріжжі, по пр. Соборному буд. 72 їх екіпаж патрульної поліції під`їхав до автомобіля Chevrolet Bolt НОМЕР_1 , який зупинився в зоні дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено". В салоні автомобіля Chevrolet Bolt НОМЕР_1 , жодних осіб окрім водія ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 було повідомлено про вчинене ним адміністративне правопорушення, роз`яснено його права та складено на останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначила, що подія зафіксована на відеозаписі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, переглянувши відеозаписи, які долучені до матеріалів справи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2025 року поліцейським 2 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Коверник В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5891937 за якою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 08 жовтня 2025 року о 13:26 годині в м. Запоріжжі, по пр. Соборному буд. 72 ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 і здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4. ПДР України, керуючись ст.284 КУпАП вирішено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Зазначені в постанові обставини щодо керування транспортним засобом позивач не заперечує.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом а) п. 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із підпунктом «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підпунктом «в» пункту 8.4 ПДР визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із пунктом 3 Розділу 33 ПДР дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" відноситься до заборонних знаків та визначає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії дорожнього знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знаку може бути зменшена табличкою 7.2.2. на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, під час перегляду відеозапису судом, наданого відповідачем, встановлено, що екіпаж патрульної поліції під`їхав до автомобіля Chevrolet Bolt НОМЕР_1 . Підійшовши безпосередньо до автомобіля Chevrolet Bolt НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Інспектором патрульної поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що він зупинився в зоні дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено". На що ОСОБА_1 повідомив про те, що підвозив свою знайому з дитиною до Запорізької обласної дитячої лікарні, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 72, оскільки у дитини була травмована нога, і їй важко було самостійно пересуватися. Разом із цим, зазначив, що за таких самих обставин вже виграв справу у суді, шляхом скасування складеної на нього постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки діяв в стані крайньої необхідності, що у свою чергу виключає можливість застосування відповідного адміністративного стягнення.

Крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена КУпАП або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, норми ст. 17 КУпАП визначають, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а ст. 18 цього Кодексу передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Також, стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана "передчасна" і "спізніла" крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності.

Посилання позивача у позові та на відеозаписі, на існування крайньої необхідності, що полягає у тому, що він підвозив свою знайому з дитиною до Запорізької обласної дитячої лікарні, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 72, оскільки у дитини була травмована нога, і їй важко було самостійно пересуватися не може беззаперечно свідчити про необхідність застосування положень ст.ст.17, 18 КУпАП, а має відповідати фактичним обставинам справи та не викликати сумнівів щодо наявності крайньої необхідності, що повинно бути співставлено з наявними в матеріалах справи доказами, показами свідків, іншими обставинами, що зумовили крайню необхідність.

Під час розгляду даної справи з урахуванням переглянутого відеозапису за відсутності свідків події, не встановлено належними доказами, що дії позивача були вчинені у стані крайньої необхідності, які відповідачем кваліфіковані як адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приймає до уваги даний відеозапис, а посилання позивача на існування крайньої необхідності з метою відвернення шкоди, відхиляє з підстави недоведеності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що винесена 08.10.2025 року постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5891937 за якою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а отже у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко