Справа № 580/3643/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 березня 2026 року справа № 580/3643/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку заяву про відвід судді В.І.Орленко у межах розгляду заяви від 22.02.2026 ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, постановив ухвалу.

22.02.2026 (вх. 23.02.2026 №9236/26) ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року.

27.02.2026 згідно із ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду (суддя В.І.Орленко) заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами прийнята до розгляду, відкрите провадження.

02.03.2026 вх.10708/26 до суду надійшла заява про відвід судді В.І.Орленко, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 (суддя В.В.Гаращенко) у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

04.03.2026 вх.11223/26 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Орленко В.І., в обґрунтуванні підстав для відводу заявник зазначає про недовіру судді, стверджуючи про особисту зацікавленість судді у розгляді заяви.

06.03.2026 визнана ОСОБА_2 необґрунтованою заява від 04.03.2026 вх.11223/26 про її відвід як судді у межах розгляду заяви від 23.02.2026 ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди та передана для визначення судді, який буде здійснювати вирішення заяви.

На підставі розпорядження керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 №80 здійснений автоматизований розподіл заяви, що передана для розгляду судді Л.В.Трофімовій.

06.03.2026 відповідно до ухвали Черкаського окружного адміністративного суду заявлений відвід визнаний суддею Орленко В.І. необґрунтованим через безпідставність тверджень (суддя підлягає відводу через сумніви у небезсторонністі та об`єктивністі у цій справі, оскільки як встановлено ст. 36 КАС України відсутні підстави для відводу) за відсутності доказів, що би підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або на підтвердження наявності обставин, що викликають сумнів у неупередженості під час розгляду, що заявник не надала.

Згідно із ч.11 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, що надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із ст.126, ст.129 Конституції України судді під час здійснення правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Суддя першої інстанції немає компетенції перевіряти процесуальні дії іншого судді з огляду на принципи етичної поведінки, зважаючи на право сторони у справі використовувати механізм апеляційного та касаційного оскарження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, в якій він повинен винести рішення. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (пункти 1.2, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 листопада 2021 року у справі № 11-202сап21 звернула увагу на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі.

Вчинені судом (суддею) у відповідній справі процесуальні дії й ухвалені у ній рішення не підлягають окремому судовому оскарженню шляхом ініціювання нового судового процесу. Якщо позивач вважав, що суд допустив порушення норм права під час розгляду їх справи, він мав можливість оскаржити ухвалені у цих справах судові рішення до судів вищих (апеляційної чи касаційної) інстанцій у порядку та з підстав, визначених у відповідному процесуальному законі. Оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 240/533/21, від 26 травня 2021 року у справі № 460/9271/20, від 27 листопада 2019 року у справі № 320/3328/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 1340/4052/18.

Суддя належить відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заява про відвід судді В.І.Орленко містить припущення Оксани Сергіївни Коркіяйнен про упередженість та побоювання щодо необ`єктивноті через незгоду з процесуальними діями судді, проте процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Незгода сторони з вчиненням суддею процесуальних дій та судовим рішенням, прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, позаяк може бути позицією, викладеною в апеляційній скарзі на судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі.

Результат розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію про здійснення державного нагляду (контролю) Головним управлінням Дерпродспоживслужби Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний дитячий багатопрофільний санаторій "Сосновий бір"» за період з 01.01.2021 до 01.01.2026 та твердження у заяві, що чоловік судді В.І.Орленко є директором санаторію «Сосновий бір» перевірки у якому повинен проводити Відповідач не можуть слугувати підставою для відводу за об`єктивним критерієм, позаяк доказ тотожності санаторіїв та керіцвництва за відсутності коду ЄДРПОУ не наданий, про підтвердження зв`язку в реалізації повноважень Головним управлінням Дерпродспоживслужби з діяльністю якої саме юридичної особи щодо яких саме послуг В.Орленко, сімейними та/або дружніми стосунками не зазначено.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі, що передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Під час визначення наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення.

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством у межах провадження відповідної справи.

Суд зазначає, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо), що відповідає позиції Верховного Суду, сформованій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи і припущення ОСОБА_1 не мають логічного зв`язку і не підтверджені доказами, тому не доводять висловленого сумніву щодо упередженості судді Валентини Іванівни Орленко у межах розгляду заяви від 23.02.2026 ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, тому заява про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду В.І. Орленко не належить задоволенню.

Керуючись ст. 2, 9, 14, 31, 36, 37, 39, 40, 41, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 04.03.2026 (вх. 11223/26 від 03.03.2026) про відвід судді Валентини Іванівни Орленко у справі №580/3643/22 у межах розгляду заяви від 23.02.2026 ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Матеріали адміністративної справи №580/3643/22 повернути судді Черкаського окружного адміністративного суду В.І.Орленко.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не потребує оскарження.

Копію ухвали направити Заявнику у справі.

Ухвала складена, підписана 06.03.2026.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА