Справа № 160/12791/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 березня 2026 року Справа №160/12791/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/12791/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлену протоколом №2025-0325-0910 від 25.03.2025 року, про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 .

Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України повторно розглянути питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Рішення набрало законної сили 20.11.2025 року.

20.02.2026 року до суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України, в якій зазначено, що відповідач після винесення судового рішення розглянув, нібито, повторно заяву ОСОБА_1 , але без врахування висновків суду викладених у рішенні, і знову прийняв протиправну постанову про відсутність причинно-наслідкового зв?язку між виниклими захворюваннями позивача в ході виконання бойових завдань по захисту Батьківщини, та ще й знову написав про те, що постанова обгрунтована і може бути оскаржена в судовому порядку. Позивач вважає такі дії відповідача очевидним ухиленням від виконання судового рішення в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ухвалою суду від 24.02.2026 року призначено заяву до розгляду в порядку письмового провадження.

Встановлено Міністерству оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» 3-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання до суду пояснень щодо заяви ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України.

Повідомлено, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду була направлена ОСОБА_1 до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС відповідача.

Ухвала суду від 24.02.2026 року була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 24.02.2026р. 19:00, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на 06.03.2026 року вимоги ухвали суду від 24.02.2026 року не виконані.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, тобто виконуючи судове рішення відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні у ньому.

Частиною 2 ст. 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення.

Крім того, згідно ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Приписами Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі Soering vs UK Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Так, у справі Півень проти України Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Суд наголошує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відповідачем не надано до суду жодних пояснень та доказів щодо обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України.

При цьому частиною 2 ст. 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (ч.3 ст. 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України.

Керуючись статтями 248, 381-1, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку статті 382 КАС України,- задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням Міністерством оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року у справі №160/12791/25.

Встановити Міністерству оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» строк - три місяці з дня отримання цієї ухвали для подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року у справі №160/12791/25.

Зобов`язати Міністерство оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» надати докази виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року у справі №160/12791/25.

Зобов`язати Міністерство оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України» направити звіт про виконання разом із відповідними доказами ОСОБА_1 , а докази такого направлення надати до суду разом із звітом.

Попередити уповноважену особу (керівника) Міністерства оборони України Центральної «Військово-лікарської комісії Збройних сил України», що відповідно до ч. 10 ст.382-3 КАС України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.03.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса