Справа № 300/1153/26
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"06" березня 2026 р. Справа № 300/1153/26

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», в якому просить:

визнати відсутність компетенції відповідача з 2022 року;

визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України №149 від 13.12.2025;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 35 000 євро.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 частини 5 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Позивачем у позовній заяві не зазначено: з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується та не надано доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Окрім того, позивачем не зазначено обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди, що заявлена до стягнення.

Таким чином, виникла необхідність обґрунтування позивачем заявленого розміру відшкодування моральної шкоди в розмірі 35 000,00 євро та зазначення доказів, на підтвердження заявленого розміру відшкодування моральної шкоди, а також докази на підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Також згідно з частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», який вступив в дію з 01.01.2026, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2026 становить 3 328 грн.

Положенням підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову 1) майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а 2) немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно вимог частини 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить:

визнати відсутність компетенції відповідача з 2022 року (перша позовна вимога немайнового характеру);

визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України №149 від 13.12.2025 (друга позовна вимога немайнового характеру);

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 35 000 євро (позовна вимога майнового характеру).

Отже, в даному випадку, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, яка є об`єктом справляння судового збору, а також дві вимоги немайнового характеру, які є об`єктом справляння судового збору.

Отже, розмір судового збору за подання до адміністративного суду даного позову із заявленими вимогами складає 19 302,40 грн, з них 2 662,40 грн за немайнові вимоги (1 331,20 грн х 2) та 16 640,00 грн за вимогу майнового характеру (у випадку належного обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди, що заявлена до стягнення, та документального підтвердження заявленого розміру відшкодування моральної шкоди).

Разом з тим, позивачем документу про сплату судового збору до позовної заяви не долучено. При цьому, позивач просить суд звільнити від сплати судового збору, надавши при цьому відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.02.2026, в якості доказу про відсутність доходу.

Щодо заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас, особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідні клопотання і документи, які свідчили би про її майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію тощо).

Відповідно до висновків викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2024 №990/310/23, доказами на підставі яких суд може вирішити питання щодо зменшення стороні розміру сплати судового збору є: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків), а також інші документи, що підтверджують майновий стан сторони.

Суд враховує, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Разом з тим, ОСОБА_1 суду не надано доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Як уже зазначено, позивач надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.02.2026, про відсутність доходу за попередній рік.

Проте, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.02.2026 не є єдиним документом, із якого можливо встановити всю суму доходу позивача за попередній календарний рік та не підтверджує відсутність у позивача іншого доходу для сплати судового збору, зокрема пенсії як особа, що набула право на державне пенсійне забезпечення. Зазначеним документом констатується лиш факт нарахування позивачу щомісячної соціальної виплати. Сам по собі факт отримання особою соціальної виплати не позбавляє її права та можливості отримувати інші доходи, з яких може бути сплачено судовий збір. Доказів того, що вказана соціальна виплата є єдиним доходом, а також інших доказів на підтвердження рівня майнового стану позивачем суду не надано.

Уставленим у правозастосовній практиці судів є підхід, відповідно до якого належним доказом для указаних цілей є довідки/відомості з реєстрів, що адмініструються Державною податковою службою України та Пенсійним фондом України (їхніми територіальними органами).

Так, у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №215/7312/20 зазначено, що вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2019 у справі №9901/166/19.

Так, позивач є пенсіонером за віком. Проте, до позовної заяви не додано інформацію про розмір пенсії позивача за попередній календарний рік, а також інші документи, що підтверджують майновий стан сторони, з якої можливо встановити, що розмір судового збору за подання цієї позовної заяви перевищує 5 відсотків розміру його сукупного річного доходу за попередній календарний рік.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Згідно з частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду:

обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди, що заявлена до стягнення (35 000,00 євро) та зазначення і надання доказів на підтвердження заявленого розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема, на підтвердження факту заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру;

оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 19 302,40 грн або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону (зокрема, довідку органу Пенсійного фонду України за 2025 рік та довідку про отримання соціальних виплат).

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліку у визначений строк позовна заява буде повернена.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.