Справа № 340/7948/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/7948/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2025 року № 0-1126.

В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що комплекс будівель загальною площею 747,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з 14 січня 2022 року належить ФГ "АГРО-СТЕП", яке в розумінні пп.14.1.235 п.14.1. ст.14 ПК України є сільськогосподарським товаровиробником та використовує вказаний комплекс будівель у власній виробничій сільськогосподарській діяльності. Вищевказаний комплекс будівель в розумінні Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, з урахуванням доданих до позову документів, за кваліфікаційних ознак та функціонального призначення відноситься до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) та підпадає під дію положень пп. "ж" п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, відтак, не може вважатися об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Враховуючи викладені вище обставини, позивачка вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, таким, що прийняте з порушенням чинного законодавства України, а тому таке підлягає скасуванню.

Представник відповідачів подав до суду відзив, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка була власницею нежитлової будівлі (комплексу будівель) загальною площею 747,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку припинено 14.05.2024 року. При цьому позивачка як фізична особа-підприємець не була зареєстрована. Відповідач зазначає, що відсутні докази внесення цього об`єкта нерухомості до складеного (статутного) капіталу ФГ "АГРО-СТЕП", оскільки зміни до установчих документів даного господарства зареєстровано лише 03.05.2024 року. У поданому у 2022 році повідомленні за формою №20-ОПП цей об`єкт нерухомості не зазначено як такий, що використовується у діяльності господарства. З огляду на наведене, відповідно до вимог статті 266 ПК України позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період з 01.01.2024 по 14.05.2024 у сумі 26 539,80 грн, про що прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.08.2025 №0-1126 (а.с.65-66).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 є засновником та головою фермерського господарства "АГРО-СТЕП", яке зареєстроване як юридична особа 18.12.2012 року та основним видом діяльності якого є: 01.11 "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур" (а.с.11-13).

За рішенням загальних зборів співвласників майна колишнього реформованого КСП імені Карла Маркса Петрівського району Кіровоградської області від 26.12.2014 позивачу було виділено в натурі та передано майно, зокрема зерносклад, склад та тік, розташовані у с. Малинівка (а.с.14-16).

Відповідно до технічного паспорта від 29.09.2015, виготовленого ТОВ "ЄВПН" на замовлення ОСОБА_1 , зазначений комплекс будівель має загальну площу 747,6 кв.м. та складається зі складу А площею 522,3 кв.м., складу Б площею 225,3 кв.м. та допоміжних споруд (а.с.19-21).

На підставі зазначених документів 19.12.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нежитлової нерухомості комплекс будівель загальною площею 747,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

У січні 2022 року на підставі рішення засновника №1 від 13.01.2022 року та акта приймання-передачі майна від 14.01.2022 року вказаний комплекс будівель було передано ОСОБА_1 до складеного (статутного) капіталу ФГ "АГРО-СТЕП" для використання у виробничій сільськогосподарській діяльності господарства (а.с.22-23).

14.05.2024 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ФГ "АГРО-СТЕП" на зазначений комплекс будівель.

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, відповідно до положень ПК України, прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-1126 від 08.08.2025, яким позивачці визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період з 01.01.2024 р. по 14.05.2024 р., у сумі 26 539,80 грн (а.с.27).

Незгода позивача з таким рішення зумовила її звернення до суду з даним позовом.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України (далі ПК України).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із статтею 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України)

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із статтею 10 ПК України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України, органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції, яка діяла до 01.01.2019) не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Законом України від 23.11.2018 року №2628-VIII, який набрав чинності 01.01.2019 року, було внесено зміни до ПК України, згідно яких підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 викладено в такій редакції: не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, умовою звільнення подібних об`єктів від оподаткування законодавець чітко визначив цільове призначення їх фактичного використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і була направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Аналіз приписів підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України свідчить, що застосування передбаченої ним пільги можливе за наявності двох умов: по-перше, власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) має бути сільськогосподарським товаровиробником; по-друге, відповідний об`єкт нерухомості повинен бути призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Водночас, залежно від редакції зазначеної норми (до та після 01.01.2019), законодавством також передбачалась додаткова умова безпосереднє використання такого об`єкта власником без передачі його в оренду, лізинг чи позичку.

Оцінюючи наявність зазначених умов у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне окремо з`ясувати: по-перше, чи є позивачка сільськогосподарським товаровиробником, а по-друге, чи належить спірний об`єкт нерухомості до будівель, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Щодо наявності у позивачки статусу сільськогосподарського товаровиробника, що є першою умовою для застосування пільги, передбаченої підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд зазначає таке.

За змістом статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років" сільськогосподарський товаровиробник фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Згідно до статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис", виробники сільськогосподарської продукції юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Ця норма містить застереження щодо застосування такого визначення для цілей глави 1 розділу XIV "Спеціальні податкові режими" ПК України.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульований розділом ХІІ "Податок на майно" Кодексу.

Відповідно до підпунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Застереження в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 ст. 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу ХIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Поняття "сільськогосподарський товаровиробник", що міститься у Законі України "Про сільськогосподарський перепис" та у Податковому кодексі України, не суперечить один одному, оскільки визначення, закріплене законодавцем у пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України, має чітко обмежену сферу застосування та, як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень п.5.3 ст.5 ПК України.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач веде сільськогосподарську діяльності через засноване нею ФГ "АГРО-СТЕП" (), у якому вона є засновником та керівником даного фермерського господарства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.76 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення- землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року № 457, до сільськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво.

Отже сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно виробленої продукції рослинництва і тваринництва.

Це визначення пов`язується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації).

Таким чином, належність особи до категорії сільськогосподарських товаровиробників не залежить від організаційної форми здійснення нею сільськогосподарської діяльності (юридична особа, фізична особа чи фізична особа-підприємець).

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 17.02.2020 №820/3556/17, від 10.04.2020 № 823/1751/17, від 24.04.2020 № 540/2206/19 від 17.02.2021 №820/3707/17 та від 22.04.2021 № 822/3289/17.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що позивачка та належне їй фермерське господарство є сільськогосподарськими товаровиробниками.

Щодо того, чи належить спірний об`єкт нерухомості до будівель, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, що є другою умовою для застосування зазначеної пільги, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачці на праві приватної власності належав об`єкт нежитлової нерухомості комплекс будівель загальною площею 747,6 кв.м, розташований за адресою: Кіровоградська обл., Олександрійський (раніше Петрівський) район, с. Малинівка, вул. Шевченка (раніше Енгельса), 29.

Згідно з наявними у справі доказами, вказаний комплекс будівель у січні 2022 року за рішенням засновника та актом приймання-передачі майна було передано позивачкою до складеного капіталу фермерського господарства "АГРО-СТЕП" () для використання у виробничій сільськогосподарській діяльності цього господарства на умовах безстроковості та безоплатності.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року № 507 було затверджено та введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до цього Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади за надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які, відповідно до ДК 018-2000, належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Фактичне головне призначення кожного конкретного об`єкта нерухомості обчислюється на підставі документів, що підтверджують право власності, у порядку, визначеному вказаним Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, із використанням Методики ідентифікації за головною класифікаційною ознакою будівель багатофункціонального призначення.

Ведення Класифікатора здійснює Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві Міністерства розвитку громад та територій України, уповноважений видавати експертні висновки щодо належності об`єктів нерухомості (їх частин) до певного класу будівель (Висновок) на підставі документів, що підтверджують їх право власності, з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Класифікатором.

Таким чином, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться за певною процедурою на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Експертним висновком №2408702 від 27.03.2024, складеним ДП "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" за замовленням позивачки, підтверджено, що будівлі та споруди, зокрема, які складають комплекс будівель площею 747,6 кв.м. за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, с. Малинівка, вул. Шевченка (Енгельса), 29, за класифікаційними ознаками, технічними характеристиками та функціональним призначенням (призначені для зберігання зерна, післязбиральної обробки зерна та забезпечення доступу до території) відповідають кодам 1271.3, 1271.9 ДК 018-2000 та коду 1271 НК 018:2023 (а.с.25-26).

Верховний Суд у постанові від 09.05.2023 року у справі № 380/10802/22 зазначив наступне:

"Норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримати від Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві" експертний висновок щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000, проте такі дії платника могли б спростити процес податкового адміністрування податку на нерухомість.

При цьому, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що обов`язок доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень положеннями частини 2 статті 77 КАС України покладається на відповідача.

Відповідач в межах спірних правовідносин не довів, що будівлі нерухомості, які належать позивачу на праві власності, не є будівлями сільськогосподарського призначення.

Здійснюючи донарахування податку контролюючий орган не довів наступне:

чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що вказує на не дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України при прийнятті рішень".

Застосовуючи вказані вище висновки Верховного Суду до обставин даної справи, суд зазначає, що відповідач не довів, що позивач впродовж 2024 року (у період з 01.01.2024 по 14.05.2024) використовувала належні їй на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської діяльності спосіб.

Також, не надано жодних належних та допустимих доказів, що позивачка вказаний об`єкт нерухомості здавала в оренду, лізинг, позичку тощо.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку, що спірний об`єкт нерухомості комплекс нежитлових будівель загальною площею 747,6 кв.м., розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський (раніше Петрівський) район, с. Малинівка, вул. Шевченка (Енгельса), 29, за своїм функціональним призначенням належить до будівель сільськогосподарського призначення, передбачених класом 1271 ДК 018-2000, та використовується ФГ "АГРО-СТЕП" у сільськогосподарській діяльності.

За таких обставин на вказаний об`єкт нерухомості поширюється пільга, передбачена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а тому такий об`єкт не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відтак, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 08.08.2025 року № 0-1126, яким позивачці визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період з 01.01.2024 року по 14.05.2024 року в сумі 26539,80 грн, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1212,00 грн (а.с.59), який в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика, Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2025 року №0-1126.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486) судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН