Справа № 200/10255/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року Справа№200/10255/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є особою, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується належними та достовірними документами, виданими державними органами та військовими структурами та має посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС, серія НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України, яке підтверджує його офіційний статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інвалідність ІІІ групи довічно, встановлену як наслідок ліквідації аварії на ЧАЕС. Позивач зауважив, що він є ліквідатором 1 категорії, має офіційно підтверджену інвалідність, отриману внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а отже відповідно до ст. 50, ст. 51 та ст. 54 Закону України №796-XII має право на спеціальний порядок призначення та перерахунку пенсії. Всі подані документи військовий квиток, посвідчення, медичні висновки, архівні довідки Міністерства оборони є належними та достатніми доказами визначеного законом статусу, що неодноразово підтверджено судовою практикою. Позивач закцентував свою увагу на тому, що до вересня 2025 року йому стабільно виплачувалась пенсія у розмірі 23 000 грн., обчислена за ст. 54 Закону №796-XII із заробітку, отриманого у зоні відчуження, проте 15 вересня 2025 року йому було нараховано лише 10 491,96 грн., що є зменшенням на 12 508,04 грн. без будь-якого повідомлення, рішення чи правової підстави. Позивач зауважив, що зміна розміру пенсії на вересень місяць була не відображена у його електронній пенсійній справі, та не доведена до його відома і не містить правових обґрунтувань. Таким чином, відповідач самовільно, без рішення на момент виплати вересень-жовтень та без правової процедури, змінив спосіб обчислення пенсії. Позивач вважає, що таким чином відповідач припустився як бездіяльності, так і протиправних дій змінивши розмір пенсії без законних підстав і без належної процедури.

Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідно до матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (смт. Велика Новосілка) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII. Відповідач зауважив, що позивач для перерахунку пенсії відповідно до ч.1 ст. 54 Закону №796 надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 07.01.2025 року, видану Комунальним некомерційним підприємством «Чемеровецька багатопрофільна лікарня Чемеровецької селищної ради», за період роботи за червень 1986 рік, яка не відповідає бланку, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12.10.2012 року. За результатами розгляду матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що в матеріалах електронної пенсійної справи міститься довідка про заробітну плату в населених пунктах зони відчуження від 26.06.08 №170 видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційно сільськогосподарське підприємство» «Родіна». За результатами проведеної перевірки електронних пенсійних справ одержувачів пенсій відповідно до Закону № 796, встановлено, що зазначена довідка видана з порушенням вимог Постанови № 207-7, а саме: не підтверджена годинна тарифна ставка та нарахована премія у розмірі 384,50. В матеріалах електронної пенсійної справи відсутні первинні документи на підставі яких можливо визначити годинну тарифну ставку та нараховану премію (положення про преміювання, чинне на підприємстві), а також: особовий рахунок або інші облікові документи за період роботи у зоні відчуження; накази, зміни або додатки, які підтверджують внесення змін до положення про преміювання працівників, залучених до робіт у зоні відчуження. Відповідач зауважив, що враховуючи вищевикладене, розмір пенсії позивача приведено до відповідності з 01.09.2025 та обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року - 25861,34 грн (8913,83 х 2,90126). На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив наступне, що він ніколи не працював у зазначеному підприємстві «Чемеровецької багатопрофільної лікарні», а фактична довідка щодо роботи в 1986 році надавалась від іншого роботодавця де він реально працював. З урахуванням наведеного, довідка «Чемеровецької багатопрофільної лікарні» не може бути використана для обчислення пенсії позивача, оскільки вона відсутня і не містить відомостей про заробіток і трудовий стаж ОСОБА_1 . Позивач зауважив, що довідка про заробітну плату в населених пунктах зони відчуження від 26.06.08 №170 видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційно сільськогосподарське підприємство» «Родіна», містить усі необхідні дані: період роботи, посаду, місце роботи, суму заробітку, реквізити підприємства, підпис та печатку та вона дозволяє здійснити розрахунок пенсії, а право особи на пенсійне забезпечення не може бути поставлене в залежність від технічної відповідності довідки типовому бланку, якщо факт роботи та розмір заробітку підтверджені належним чином. Позивач зауважив, що органи ПФУ не заперечують сам факт його роботи або суму заробітку, а заперечує лише форму документа. Тобто факт роботи не спростований, заробіток не спростований, підприємство підтвердило дані, заперечується лише бланк. Позивач зазначив, що відзив відповідача фактично не містить належного спростування обставин та доказів, викладених у позовній заяві, не підтверджує правомірність проведеного перерахунку та не доводить законність погіршення його становища. У зв`язку з цим просить його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому; копії пенсійної справи позивача починаючи з 01.01.2024 року; копію рішення щодо проведеного перерахунку пенсії позивача з 01.09.2025 року, підстави та докази повідомлення/ознайомлення позивача про проведений перерахунок з цієї дати.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у представника позивача адвоката Худякова В.В. та відповідача по справі - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про що свідчить відповідна відмітка в графі «доставлено» та в графі «дата встановлення статусу» зазначено «03.01.2026».

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 є громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта серії НОМЕР_3 виданого Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області від 10.12.2001 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування збитків, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІI «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ - 13486010) в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Слід зауважити, що у відповідності до приписів ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи є позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідно відповідь на відзив.

Представник позивача у позовній заяві зокрема зазначив: - «Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується належними та достовірними документами, виданими державними органами та військовими структурами. Військовий квиток серії НОМЕР_4 містить офіційні записи про проходження Позивачем військової служби, а також про його відкомандирування для участі у спеціальних зборах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Зокрема, у військовому квитку зазначено, що Позивач проходив спеціальну підготовку та був допущений до керування технікою, після чого був направлений для участі у спеціальних роботах у зоні підвищеної радіації. Військовим командуванням внесені записи про участь Позивача у роботах у третій зоні радіаційного ураження у період з 14.08.1986 по 10.09.1986, що підтверджено підписом начальника штабу військової частини та відбитком офіційної печатки. Дані записи є первинним військовим документом, який відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст. 43 Закону №796-XII визнається належним доказом участі у ліквідаційних роботах. Крім того, Позивач має Посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС, серія ААЛ № 0490015, видане Пенсійним фондом України, яке підтверджує його офіційний статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інвалідність ІІІ групи довічно, встановлену як наслідок ліквідації аварії на ЧАЕС. Зазначені відомості підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між участю Позивача у ліквідації та отриманим ушкодженням здоров`я. Наявні також архівні довідки Міністерства оборони України, які підтверджують періоди служби та направлення Позивача на виконання робіт у зоні відчуження. Усі ці документи кореспондуються з даними трудової книжки, де зафіксовано періоди роботи, відрядження та членство в колгоспі, а також дані про виконання державних завдань. Сукупність зазначених доказів чітко і однозначно підтверджує, що Позивач є ліквідатором 1 категорії, має офіційно підтверджену інвалідність, отриману внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а отже відповідно до ст. 50, ст. 51 та ст. 54 Закону України №796-XII має право на спеціальний порядок призначення та перерахунку пенсії. Всі подані документи військовий квиток, посвідчення, медичні висновки, архівні довідки Міністерства оборони є належними та достатніми доказами визначеного законом статусу, що неодноразово підтверджено судовою практикою. До вересня 2025 року позивачу стабільно виплачувалась пенсія у розмірі 23 000 грн, обчислена за ст. 54 Закону №796-XII із заробітку, отриманого у зоні відчуження. Дата виплати 15 число кожного місяця. Проте 15 вересня 2025 року позивачу було нараховано лише 10 491,96 грн, що є зменшенням на 12 508,04 грн без будь-якого повідомлення, рішення чи правової підстави. Зміна розміру пенсії на вересень місяць була не відображена у електронній пенсійній справі, та не доведена до відома позивача і не містить правових обґрунтувань.».

Відповідач у своєму відзиві зазначив: «Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (смт. Велика Новосілка) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796). […]. Позивач для перерахунку пенсії відповідно до відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону №796 надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 07.01.2025 року, видану Комунальним некомерційним підприємством «Чемеровецька багатопрофільна лікарня Чемеровецької селищної ради», за період роботи за червень 1986 рік, яка не відповідає бланку, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12.10.2012 року. […]. За результатами розгляду матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що в матеріалах електронної пенсійної справи міститься довідка про заробітну плату в населених пунктах зони відчуження від 26.06.08 №170 видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційно сільськогосподарське підприємство» «Родіна». За результатами проведеної перевірки електронних пенсійних справ одержувачів пенсій відповідно до Закону № 796 встановлено, що зазначена довідка видана з порушенням вимог Постанови № 207-7, а саме: не підтверджена годинна тарифна ставка та нарахована премія у розмірі 384,50. В матеріалах електронної пенсійної справи відсутні первинні документи, на підставі яких можливо визначити годинну тарифну ставку та нараховану премію (положення про преміювання, чинне на підприємстві), а також: особовий рахунок або інші облікові документи за період роботи у зоні відчуження; накази, зміни або додатки, які підтверджують внесення змін до положення про преміювання працівників, залучених до робіт у зоні відчуження. […]. Слід зазначити, що Головним управлінням опрацьовано рішення Конституційного суду України від 20.03.2024 № 2-р(ІІ)/2024 (далі Рішення). В той же час, слід зазначити, що станом на час звернення Позивача до уповноваженого органу Пенсійного фонду триває опрацювання механізму та кола осіб, з числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на яких розповсюджується дане Рішення. З врахуванням рекомендацій, наданих Міністерством соціальної політики України, щодо механізму виконання означеного Рішення, виплата пенсій, з призначених відповідно до Закону № 796, без обмеження максимальним розміром проводиться після перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Проведення зазначеного перерахунку здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку, зокрема, довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Враховуючи вищевикладене, розмір пенсії ОСОБА_1 приведено до відповідності з 01.09.2025 та обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року - 25861,34 грн (8913,83 х 2,90126). […]. ОСОБА_1 звертався засобами веб-порталу ПФУ із зверненням від 06.11.2025 №ВЕБ-05001-Ф-С-25-268907, яке було зареєстровано 07.11.2025 за №50758/К-0500-25. Вказане звернення розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону №393 та надана відповідь по суті запитуваної інформації листами від 05.12.2025 №55709-50758/К-02/08- 0500/25 та 55710-50758/К-02/8-0500/25.».

Представник позивача у своїй відповіді на відзив зазначив наступне: - «Щодо довідки №1 Комунального некомерційного підприємства «Чемеровецька багатопрофільна лікарня». Відповідач у своєму відзиві посилається на довідку №1 від 07.01.2025 року, видану Комунальним некомерційним підприємством «Чемеровецька багатопрофільна лікарня Чемеровецької селищної ради», за період роботи за червень 1986 року, нібито, як на підставу для сумнівів щодо правильності обчислення пенсії. Проте: 1. В матеріалах справи та серед документів, наданих сторонами, ця довідка не міститься. 2. Позивач ніколи не працював у зазначеному підприємстві, а фактична довідка щодо роботи в 1986 році надавалась від іншого роботодавця де він реально працював. 3. Довідка Чемеровецької багатопрофільної лікарні» не може бути використана для обчислення пенсії позивача, оскільки вона відсутня і не містить відомостей про заробіток і трудовий стаж ОСОБА_1 […]. З аналізу наданих відповідачем листів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.09.2025, 18.10.2025 та 06.11.2025 вбачається, що у жодному з цих документів не міститься прямого вказання на те, що довідки про заробітну плату, або інші документи надані позивачем, є неналежними або неправильно складеними. Вказані листи містять загальні посилання на необхідність надання первинних документів, зокрема табелів обліку робочого часу, особових рахунків, платіжних відомостей, положень про преміювання та наказів щодо застосування кратності, проте не встановлюють конкретної невідповідності або помилки у довідках позивача, а лише інформують про механізм перевірки і можливості повторного надання документів для проведення перерахунку. При цьому рішення про перерахунок пенсії з 01.09.2025 приймалося без будь-якої інформації щодо відповідності чи невідповідності зазначених довідок вимогам законодавства та відповідним постановам. Тобто на момент прийняття рішення органами Пенсійного фонду не було встановлено, що довідки містять помилки чи невідповідності, і позивачу не надходило жодних офіційних зауважень чи повідомлень з цього приводу. Додатково зазначаємо, що зазначені документи в тому числі і довідки раніше вже були прийняті органом Пенсійного фонду та використані для обчислення пенсії, що підтверджується матеріалами пенсійної справи та здійсненими перерахунками. Таким чином, відповідач фактично визнав належність цих документів, здійснив на їх підставі призначення та виплату пенсії, а тому нинішні твердження суперечать його ж попереднім діям.».

Отже з урахуванням вищезазначеного, а також наявними в матеріалах справи доказами (їх копіями), а саме: архівна довідка Міністерства оборони України від 13.08.2018 року; довідка Міністерства оборони України від 18.05.1993 року №51/3932; трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_5 ; експертний висновок від 01.09.2000 року №19935/1-9; трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_6 ; військовий квиток серії НОМЕР_4 ; довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0045777 від 14.02.2017 року; довідка до акта огляду МСЕК серії АВ №0605717 від 14.02.2017 року; виписка з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0045777 від 14.02.2017 року; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) серії НОМЕР_7 від 07.08.2010 року; посвідчення серії НОМЕР_8 від 15.02.2017 року; пенсійне посвідчення від 02.09.2020 року серії ААЛ підтверджується наявність права у позивача щодо отримання пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, що також не заперечується відповідачем по справі.

Суд встановив, що у відповідності до копії перерахунку пенсії Версія: 1.6.78.1 дата-час розрахунку: 25.02.2025 03.08 позивач отримує пенсію по інвалідності призначену йому на підставі статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII на підставі рішення суду з 25.02.2008 року.

Щодо зазначеного відповідачем у його відзиві з приводу того, що позивачем для перерахунку пенсії відповідно до ч.1 ст.54 Закону №796 було надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 07.01.2025 року, видану Комунальним некомерційним підприємством «Чемеровецька багатопрофільна лікарня Чемеровецької селищної ради», за період роботи за червень 1986 рік, суд не приймає до уваги та відхиляє, оскільки копіями трудових книжок наявних в матеріалах справи, підтверджується відсутність трудової діяльності позивача у даній лікарні, а також відсутністю доказів зі сторони відповідача.

Додатковим підтвердженням роботи позивача у КСП «Родіна» на час участі позивача в ліквідації ЧАЕС є відповідь надана КУ «Великоновосілківський об`єднаний трудовий архів» Великоновосілківської селищної ради Донецької області від 12.01.2026 року №07-02/10 та копії доказів наданих разом з нею.

Суд встановив, що позивач неодноразово звертався засобами веб-порталу до відповідача та на одне з таких звернень відповідачем було надано відповідь від 05.12.2025 року наступного змісту: - «Ви перебуваєте на обліку в Головному управлінні та отримуєте пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування збитків, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІI «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон 796). Маєте статус внутрішньо переміщеної особи до 24.02.2022. Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (зі змінами) (далі Порядок № 1210) встановлено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796. Відповідно до пункту 9 Порядку № 1210 розмір пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, може обчислюватись як із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, так із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (обчисленої за формулою). Рішення щодо найбільш доцільного варіанту обчислення пенсії по інвалідності та у пенсій у зв`язку з втратою годувальника відповідно до пункту 9 Порядку № 1210 приймається органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх наявних в матеріалах електронної пенсійної справи документів. Згідно з частиною 1 статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796) пенсії по інвалідності і у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Статтею 15 Закону № 796 передбачено, зокрема, що видача довідок про заробітну плату за період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Довідка видається на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів, що містять відомості про нараховану заробітну плату, місце роботи (населений пункт, № зони кратність чи об`єкт), період роботи в зоні відчуження, конкретні дні роботи чи їх загальну кількість, тривалість робочого дня. Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках затверджено листом Міністерства соціального захисту населення від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2. Копії первинних документів, на підставі яких видано довідку, в обов`язковому порядку додаються до довідки про заробітну плату. Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 (далі Постанова № 207-7) працівникам і службовцям (відрядженим у зону Чорнобильської АЕС та призваним на військові збори), за якими зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, працю оплачували у ІІІ, ІІ і І зонах небезпеки у 4, 3 та 2-кратному розмірі, у зоні особливого контролю без коефіцієнта кратності (у розмірі 100% окладу або тарифної ставки), виходячи із тарифної ставки за основним місцем роботи, тобто на одну кратність менше. Постановою № 207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премію до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. У разі прийняття рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання вносилися відповідні зміни. Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2- р(ІІ)/2024 (далі Рішення) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що поширює свою дію на Закон № 796, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796. Вказані норми, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (20.03.2024). З врахуванням рекомендацій, наданих Міністерством соціальної політики України, щодо механізму виконання означеного Рішення, виплата пенсій, призначених відповідно до Закону № 796, без обмеження максимальним розміром проводиться після перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Проведення перерахунку на виконання Рішення здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку, зокрема, довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Водночас, у зв`язку з відсутністю документів в матеріалах електронних пенсійних справ, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100 % тарифної ставки згідно вимог постанови № 207-7, підстави для врахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження при обчисленні пенсії відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 796 відсутні. До надходження відсутніх документів, зазначених вище, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх наявних в матеріалах електронної пенсійної справи документів розмір пенсії з 01.09.2025 Вам обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідно року відповідно до пункту 9 Порядку № 1210. Додатково повідомляємо, що Ви маєте право надати до Головного управління довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та первинні документи (за наявності) на підставі яких визначено складові довідки про заробітну плату, а саме: табелі обліку робочого часу за відповідний період перебування в зоні відчуження; особовий рахунок або інші облікові документи за період роботи у зоні відчуження; платіжні або розрахунково-платіжні відомості, які підтверджують фактичні суми нарахувань; відомості щодо тарифної ставки у зазначений період; документи, що підтверджують застосування кратності оплати праці (внутрішні накази або розпорядження, які визначали: конкретних працівників або категорії працівників, які підпадали під підвищену кратність; терміни дії цієї кратності; порядок нарахування тощо); Положення про преміювання, чинне на підприємстві у 1986 році; накази, зміни або додатки, які підтверджують внесення змін до положення про преміювання працівників, залучених до робіт у зоні відчуження.».

Позивач звертаючись до суду з даним позовом просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у зменшенні розміру пенсії позивача з 01.09.2025 без прийняття належного рішення та без правових підстав;

- визнати протиправним та скасувати рішення (лист - рішення) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 55710-50758/К-02/8-0500/25 від 05.12.2025 року, як таке, що не містить мотивів, правових підстав та суперечить законодавству;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату пенсії позивачу відповідно до ст. 50, 54 Закону України №796-XII у розмірі, який виплачувався станом до 01.09.2025, із застосуванням заробітку, отриманого в зоні відчуження.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії та виплатити позивачу недоотримані суми пенсії за період з 01.09.2025 по день ухвалення рішення суду.

Суд зауважує учасників справи, що у відповідності до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З наявної в матеріалах справи копії Перерахунок пенсії. Версія:1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 25.02.2025 03:08, позивачу було розраховано пенсію із середньомісячного заробітку 105472,00000; та пенсія з 01.03.2025 по 07.08.2025 та з 08.08.2025 по довічно до виплати складала з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн.

З наявної в матеріалах справи копії Перерахунок пенсії. Версія:1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 01.09.2025 08:36, позивачу було розраховано пенсію із середньомісячного заробітку 25861,34000; та пенсія з 01.09.2025 по 28.02.2026 до виплати складає з урахуванням надбавок 10 491,96 грн. з 01.03.2026 по довічно 10739,00 грн.

Отже, з урахуванням зазначених позовних вимог позивачем у його позовній заяві, спірним питанням в даній справі є зменшення з 01.09.2025 року у нарахуванні та виплаті позивачу загального розміру пенсії з раніше призначеної 23610,00 грн. до 10491,96 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).

За змістом статті 1 Закону № 796-XII цей нормативно-правовий акт спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч. 1 і ч. 2 статті 54 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Частинами 4 і 5 ст. 57 Закону № 796-XII установлено, що для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Судом установлено, що розмір пенсії позивача до 31.08.2025 обчислювався відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII.

З 01.09.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувало пенсію позивача, його розмір пенсії з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Тобто відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII.

Водночас суд звертає увагу на те, що застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією.

Як випливає з обставин справи, позивач не висловлював бажання на розрахунок його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідач посилається на відсутність первинних документів, у тому числі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та документів, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, причини застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100 % тарифної ставки, які підлягають врахуванню при обчисленні пенсії.

Проте, указані обставини не були перешкодою для розрахунку пенсії позивача до 31.08.2025 включно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність перерахунку пенсії позивача з 01.09.2025 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно з ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.09.2025 без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та, у зв`язку з чим, зменшення розміру пенсії, та як похідна вимога, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.09.2025 з урахуванням розміру заробітної плати, зазначеної у довідках про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з урахуванням виплачених сум та з виплатою виниклої заборгованості.

Щодо інших позовних вимог суд зауважує, що вони охоплюються вже задоволеними позовними вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 25.12.2025, позивач за подання адміністративного позову сплатив 968,96 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 968,96 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо здійснення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) перерахунку пенсії з 01.09.2025 без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та, у зв`язку з чим, зменшення розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з 01.09.2025 з урахуванням розміру заробітної плати, зазначеної у довідках про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, з урахуванням виплачених сум та з виплатою виниклої заборгованості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 березня 2026 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець