Справа № 360/105/24
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Київ

справа №360/105/24

адміністративне провадження № К/990/24236/24

Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Желєзного І.В.,

розглянув як суд касаційної інстанції в порядку письмового провадження адміністративну справу № 360/105/24,

за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником Дяченком Олексієм Володимировичем, на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024, ухвалене у складі судді Кисіль С.В., та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024, ухвалену у складі: судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 26.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №360/5080/21;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 26.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 360/5080/21.

2. На обґрунтування позову позивач зазначив, що в період з 13.11.2017 по 18.02.2019 проходив військову службу, під час якої йому не виплачувалася індексація грошового забезпечення. 26.12.2023, на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 360/5080/21, відповідач виплатив 61870,95 грн індексації грошового забезпечення, проте компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення відповідач не нараховував та не сплачував.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 є учасником бойових дій та в період з 13.11.2017 по 18.02.2019 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

4. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №360/5080/21, яке набрало законної сили 16.12.2021, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.11.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, та щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.02.2019 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.11.2023 № 228 «Про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі №360/5080/21» вирішено нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.11.2017 по 18.02.2019 у розмірі 62 813,15 грн.

6. 26.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 360/5080/21 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 61870,95 грн.

7. Уважаючи, що відповідач протиправно не виплатив йому компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

8. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024, у задоволенні позову відмовлено.

9. Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може: або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки у разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання в судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

10. Водночас, як установили суди попередніх інстанцій, із відповідною заявою про виплату компенсації позивач до ІНФОРМАЦІЯ_1 не звертався.

11. З урахуванням викладеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про передчасність вимог позивача.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

12. 24.06.2024 до Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій він просив скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

13. Ухвалою Верховного Суду від 09.07.2024 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

14. За доводами позивача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновки судів попередніх інстанцій щодо необхідності отримання відмови від органу (установи) щодо виплати компенсації як передумови звернення до суду з вимогою про її стягнення суперечить висновкам Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного Суду, викладеного у постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20.

15. Як зазначає позивач, у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись органом у місяці, в якому проведено виплату заборгованості, а тому невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, необхідно розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

16. З урахуванням викладеного позивач доводив, що не звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату компенсації не може бути перешкодою для звернення до суду з вимогами про стягнення цих сум.

17. Відповідач правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався.

18. Касаційна скарга за наслідками автоматизованого розподілу була передана на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р. , суддів суддів - Мацедонської В.Е., ОСОБА_3.

19. У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку (рішення Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 №2777/0/15-24) розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначений повторний автоматизований розподіл справи.

20. За наслідками повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р., суддів Мацедонської В.Е., Желєзного І.В.

V. Джерела права

21. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон № 2050-III).

22. Відповідно до статті 1 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

23. Згідно із статтею 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

24. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення);

- сума індексації грошових доходів громадян;

- суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

25. Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

26. Відповідно до статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

VI. Позиція Верховного Суду

27. Спір у цій справі виник щодо компенсації втрати частини доходів через порушення строку виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 13.11.2017 по 18.02.2019. Звертаючись до суду, позивач доводив, що 26.12.2023 відповідач із затримкою виплатив йому 61870,95 грн індексації за вказаний період, проте обов`язок, передбачений статтями 2, 4 Закону №2050-ІІІ, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів проігнорував.

28. Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій мотивували свої висновки тим, що право позивача щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати ще не порушено, адже позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату такої компенсації, а відповідач, відповідно, не відмовляв у її виплаті.

29. На підтвердження таких висновків суди попередніх інстанцій послалися на правові позиції Верховного Суду, які викладені, зокрема в постановах від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, від 04.05.2022 у справі №200/14472/19-а, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20, від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20 про те, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ.

30. Відповідаючи на доводи касаційної скарги про те, що вказана правова позиція суперечить висновкам, викладеним у постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі №560/8194/20, Суд зазначає таке.

31. Так, постанови Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, від 04.05.2022 у справі №200/14472/19-а, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20, від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20, на яких ґрунтувалися рішення судів попередніх інстанцій, були ухвалені за наслідками перегляду в касаційному порядку рішень судів першої та/або апеляційної інстанції про залишення без розгляду позовів про стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строку їх виплати з підстав пропуску строку звернення.

32. У вказаних постановах Верховний Суд зазначив, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону України № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

33. У постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступив від висновків, викладених Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.06.2021 у справі №240/186/20, від 17.11.2021 у справі №460/4188/20, від 27.07.2022 у справі №460/783/20, від 11.05.2023 у справі №460/786/20, та сформував висновки, зокрема, про те, що:

- з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів, і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду;

- отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку, відповідно, з указаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

34. У справі № 560/8194/20 Верховний Суд виходив з того, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акту індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

35. За висновком Верховного Суду, зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Учинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

36. Таким чином, Верховний Суд у справі №560/8194/20 сформував новий підхід щодо початку перебігу строку звернення до суду з вимогами про компенсацію втрати частини доходів, який полягає в тому, що цей строк починає обчислюватися з першого дня місяця, наступного за місяцем виплати заборгованості, а не з моменту отримання відмови у виплаті компенсації.

37. Верховний Суд неодноразово роз`яснював, що, відступаючи від сформованих висновків у раніше ухвалених постановах Верховного Суду, Суд може не вказувати усі такі рішення, оскільки Суд відступає від правової позиції, а не від судових рішень.

38. З огляду на сформовану Верховним Судом у справі №560/8194/20 правову позицію, Суд уважає, що право ОСОБА_1 на звернення до суду з відповідними вимогами виникло незалежно від факту звернення до відповідача із заявою про виплату компенсації та отримання офіційної відмови, оскільки невиплата компенсації у місяці погашення заборгованості вже свідчить про відмову з боку відповідача, навіть без прийняття окремого рішення.

39. Повертаючись до обставин справи, Суд зазначає, що норми Закону №2050-ІІІ установлюють обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання, у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі грошового забезпечення), виплатити компенсацію.

40. У постанові від 29.04.2021 у справі №240/6583/20 Верховний Суд зазначив, що у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів

41. Як установлено судами попередніх інстанцій, 26.12.2023, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №360/5080/21, позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 61870,95 грн за період з 13.11.2017 по 18.02.2019.

42. Беручи до уваги, що індексацію грошового забезпечення за період з 13.11.2017 по 18.02.2019 відповідач виплатив із затримкою, позивач має право на відповідну компенсацію.

43. За таких обставин Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

44. Узагальнюючи викладене, Суд констатує, що доводи касаційної скарги, які були підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

45. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

46. Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

47. Частиною першою статті 351 КАС України передбачено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

48. Переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність їх скасування з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

VІІ. Судові витрати

49. Скаржник звільнений від сплати судового збору. Докази понесення скаржником інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, у матеріалах справи відсутні. З урахуванням викладеного судові витрати, які б підлягали розподілу, відсутні.

50. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

51. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником Дяченком Олексієм Володимировичем, задовольнити.

52. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 скасувати.

53. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

54. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 26.12.2023, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №360/5080/21;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 26.12.2023 ,на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №360/5080/21.

55. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: В.Е. Мацедонська

І.В. Желєзний