Справа № 280/1288/26
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

06 березня 2026 року Справа № 280/1288/26 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 поновити виплату пільг у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, передбачених Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" з дати припинення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 з 01.05.2025 виплату пільг у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, передбачених Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Ухвалою судді від 23.02.2026 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог, починаючи з 01.05.2025 по 15.08.2025, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України /або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду у відповідній частині не пропущений, разом із доказами на підтвердження таких обставин.

За змістом частин 1-3 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

23.02.2026 позивач отримав копію ухвали від 23.02.2026 засобами електронного суду.

Останній день для усунення недоліків позову припадає на 05.03.2026.

24.02.2026 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої позивачем зазначено, що припинення пенсійним органом з 01.05.2025 виплати пільг позивачу у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, передбачених Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" жодним чином не може розцінюватись як термін коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав з огляду на наступне: виплата пільг у грошовій формі здійснюється пенсійним органом за фактом споживання у попередній місяць і, як наслідок, у травні було здійснено оплату за квітень, додатково зазначу, що пенсійний орган не завжди здійснював виплати пільг в визначений термін, а подекуди мали місце затримки з виплат, отже встановити чіткий строк коли саме позивач мав дізнатися про порушення своїх прав неможливо. Додатково зазначає, що у позивача не було обґрунтованих підстав не покладатися на легітимність добросовісних дій державного(пенсійного) органу.

27.02.2026 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої позивачем зазначено, що у зв`язку з близькістю до лінії фронту для мешканців м. Запоріжжя актуалізувались безпекові питання та питання морального та психологічного стану. Внаслідок стресової ситуації позивач з гіпертонічним кризом перебував на стаціонарному лікуванні з 30.09.2025 по 10.10.2025 у ННМЦ «Університетська клініка» ЗДМФУ (копія виписки додається). Неодноразово позивач залучався ІНФОРМАЦІЯ_1 з мобілізаційних питань та проходив комісію ВЛК. Зазначені обставини позбавили позивача можливості своєчасно належним чином опрацювати питання помилки/протиправних дій пенсійного органу щодо припинення з 01.05.2025 виплати пільг позивачу у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу та звернутись за захистом своїх прав до суду.

Надаючи оцінку доводам позивача, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на переконання судді для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також суддя наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Позивач вважає, що відповідач всупереч чинного законодавства припинив виплату пільг на оплату житлово-комунальних послуг придбання твердого палива і скрапленого газу. У зв`язку із чим позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови у поновленні виплати пільг у грошовій формі з дати припинення та зобов`язати відповідача відновити порушене право з 01.05.2025.

Водночас, суддя наголошує на тому, що виплата пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, є щомісячним періодичним платежем. Позивач мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було припинено нарахування відповідних пільг. Отже, з дня припинення виплати пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Тому суддя приходить до переконання, що з дня зупинення виплати пільг (з 01.05.2025), позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, до адміністративного суду із вказаними вимогами про визнання протиправними дії відповідача, щодо відмови у поновленні виплати пільг у грошовій формі з дати припинення, та зобов`язання відповідача відновити порушене право з 01.05.2025, позивач звернувся лише 16.02.2026, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 122 КАС України.

При цьому, суддя зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від 08.01.2026 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. До того ж, позивач мав об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено припинення відповідної виплати, зокрема і щодо спірного питання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема ст. 87 Закону №1788-ХІІ та ст. 46 Закону №1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Відповідно до п. 9 ч. 4 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем в обґрунтування поновлення пропущеного строку звернення до суду зазначено, що внаслідок стресової ситуації позивач з гіпертонічним кризом перебував на стаціонарному лікуванні з 30.09.2025 по 10.10.2025 у ННМЦ «Університетська клініка» ЗДМФУ. Неодноразово позивач залучався ІНФОРМАЦІЯ_1 з мобілізаційних питань та проходив комісію ВЛК. Зазначені обставини позбавили позивача можливості своєчасно належним чином опрацювати питання помилки/протиправних дій пенсійного органу щодо припинення з 01.05.2025 виплати пільг позивачу у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу та звернутись за захистом своїх прав до суду.

Проте суддя зазначає, що наведені позивачем обставини стосуються періоду лікування з 30.09.2025 по 10.10.2025. Також з матеріалів справи вбачається, що повісткою №51 позивачу запропоновано прибути 01.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення призначення на особливий період.

Проте, ухвалою судді від 23.02.2026 про залишення позовної заяви без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог, починаючи з 01.05.2025 по 15.08.2025, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України /або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду у відповідній частині не пропущений, разом із доказами на підтвердження таких обставин.

Отже зазначені позивачем обставини не стосуються періоду частини позовних вимог з 01.05.2025 по 15.08.2025.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом представником позивача не зазначено, суд доходить висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 123 КАС України та повернення позовної заяви в частині позовних вимог, які стосуються періоду з 01.05.2025 по 15.08.2025.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, оскільки позивач не подав до суду належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, а наведені позивачем у заявах про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави поновлення такого строку є неповажними, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу з частині позовних вимог за період з 01.05.2025 по 15.08.2025.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв позивача про поновлення строку зварення до суду відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду, які наведені у заявах про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, повернути позивачеві в частині позовних вимог за період з 01.05.2025 по 15.08.2025.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 294, 295, 296 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова