Справа № 420/6831/25
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2026 року

м. Київ

справа №420/6831/25

адміністративне провадження №К/990/8142/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Васильєвої І.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 420/6831/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 55495/15-32-07-09-24 від 20 грудня 2024 року за формою «П», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» зменшено розмір від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 634 989,00 грн за період: півріччя 2024 року (податкова декларація платника податків з податку на прибуток підприємств № від 23 вересня 2024 року);

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 55496/15-32-07-09-24 від 20 грудня 2024 року за формою «Р», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 141 369,00 грн, в тому числі 128 517,00 грн за податковими зобов`язаннями, 12 852,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 55497/15-32-07-09-24 від 20 грудня 2024 року за формою «В4», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» зменшено розмір від`ємного значення об`єкта оподаткування суми податку на додану вартість на суму 1 283 581,00 грн за період: червень 2024 року (податкова декларація платника податків з податку на додану вартість № від 6 серпня 2024 року);

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 55498/15-32-07-09-24 від 20 грудня 2024 року за формою «В1», яким Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника податку у банку у загальному розмірі 5 577 705,00 грн, з яких 3 718 470,00 грн - сума завищення бюджетного відшкодування, яка відшкодована станом на дату складання податкового повідомлення-рішення, 1 859 235грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 9078/15-32-07-09-24 від 3 березня 2025 року за формою «Р», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАНО СОЛЮШН» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток підприємств» на загальну суму 7 349 309,00 грн, в тому числі 6 944 866,00 грн за податковими зобов`язаннями, 404 443,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 30 жовтня 2025 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 23 лютого 2026 року.

Водночас у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідач покликається на те, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак їх було повернуто. Скаржник зауважує, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Крім того, посилається на практику Верховного Суду щодо питання поновлення строків. Цитує частину п`яту статті 333 КАС України. На думку заявника вказані обставини є поважними підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно убачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач неодноразово реалізовував право на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі. Водночас ухвалами Верховного Суду від 09 грудня 2025 року, 25 грудня 2025 року та 22 січня 2026 року касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили обов`язкових підстав касаційного оскарження.

При цьому у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Однак, звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, відповідач так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які було вказано Верховним Судом.

Так, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Також Верховний Суд не приймає до уваги й доводи скаржника щодо подання ним повторної (чергової) касаційної скарги в межах річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, з огляду на те, що частина п`ята статті 333 КАС України не змінює загальні строки реалізації особою права на касаційне оскарження, які встановлені статтею 329 КАС України, а є імперативною нормою процесуального закону, яка встановлює для суб`єктів владних повноважень граничний (присічний) строк на касаційне оскарження судових рішень.

Посилання на дослідження судової практики Верховного Суду, само по собі не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку, без належного обґрунтування подібності правовідносин.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки касаційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі № 420/6831/25 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко