Справа № 380/220/26
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/220/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі позивач, ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» (далі відповідач, ТзОВ «Інститут гірничо-хімічної промисловості» ), в якому просить стягнути з відповідача 152 115 грн 81 к. витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.06.2025 по 30.11.2025 на користь ГУ ПФУ у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача є заборгованість перед Пенсійним фондом по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком №1 та Списком №2 в сумі 152 115 грн 81 к. На підставі повідомлень про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, надісланих відповідачу ГУ ПФУ у Львівській області, підприємство у відповідності до пункту 6.7. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, затвердженої Постановою правління ПФУ від 19.12.2003 № 21-1, щомісяця до 25-го числа вносить до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати н загальну суму 152 115 грн 81 к., які просить стягнути в судовому порядку.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у тому, що в матеріалах справи відсутній розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, який мав надсилатись відповідачу у відповідності до п. 6.4. Інструкції, до 20-го числа січня поточного року, тобто до 20.01.2025, а також докази його направлення. При цьому відсутній будь-який документ (опис вкладення, список відправлення тощо), який би підтверджував надсилання навіть вказаних розрахунків. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 09.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 28.01.2026 (вх. №7013) подано відзив на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТзОВ «Інститут гірничо-хімічної промисловості» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області.

За період роботи на ТзОВ «Інститут гірничо-хімічної промисловості» право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2 на підставі пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набули працівники підприємства.

Згідно з розрахунками боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ТзОВ «Інститут гірничо-хімічної промисловості» сума заборгованості, що підлягає відшкодуванню за червень-листопад 2025 року становить 152 115 грн 81 к.

На підставі пункту 6.4. Інструкції Пенсійного фонду України про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, позивачем направлено відповідачу на його зареєстроване місцезнаходження розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та Списком №2 відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з даними вказаного розрахунку за червень-листопад 2025 року, заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2 становить 152 115 грн 81 к.

Станом на день розгляду справи відповідач не спростував факт наявності заборгованості перед позивачем, жодних доказів сплати заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пільгової пенсії за Списком №1 та Списком №2 за червень-листопад 2025 року в розмірі 152 115 грн 81 к. суду не надав.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 23 Закону №1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Згідно з пунктом 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» віл 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (далі - список №2).

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Головне управління виконало свій обов`язок щодо направлення розрахунків за кожний місяць з червня по листопад 2025 року, що підтверджується супровідними листами надсилання відповідачу вказаних розрахунків та докази їх отримання.

Обов`язок Головного управління подати розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до 20-го січня поточного року стосується розрахунків, які визначаються пенсійним фондом щорічно, а не щомісячно, а тому безпідставними є доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, обов`язок з повного відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону №1788-XII, покладений на підприємства.

Саме така правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №820/3678/15 і врахована судом при розгляді даної справи.

ГУ ПФУ у Львівській області надіслано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за червень-листопад 2025 року.

Сума заборгованості відповідача перед ГУ ПФУ у Львівській області за червень-листопад 2025 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком №1 та за Списком №2, становить 152 115 грн 81 к.

Вищезазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем оскаржені не були, а отже є узгодженими та підлягають сплаті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 242 КАС України судом при ухваленні даного рішення врахована правова позиція в подібних правовідносинах, сформована Верховним Судом у постановах від 10.09.2020 у справі №820/6674/15 та від 28.05.2020 у справі №826/7913/17.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ПФУ у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» (вул. Стрийська, буд. 98, м. Львів, 79026, ) про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» (вул. Стрийська, буд. 98, м. Львів, 79026, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) заборгованість з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 152 115 (сто п`ятдесят дві тисячі сто п`ятнадцять) грн 81 к.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.