Справа № 360/534/25
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/534/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши адміністративну справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 14.03.2025 надійшов адміністративний позов Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 10.03.2025 з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на користь держави у розмірі 10200,00 грн, винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 75390163 при примусовому виконанні виконавчого листа № 360/2153/22 від 30.01.2024, виданого Луганським окружним адміністративним судом.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 10.03.2025 до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС територіального управління Служби судової охорони у Луганській області надійшла спірна постанова про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200,00 грн від 10.03.2025 у виконавчому провадженні ВП № 75390163.

Позивач не погоджується з вищевказаною постановою про накладення штрафу, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 18.03.2025 прийнято позовну заву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України.

Ухвалою суду від 18.03.2025 зупинено провадження в адміністративній справі № 360/534/25 до набрання законної сили рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/384/25.

Ухвалою суду від 25.02.2026 провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 25.02.2026 допущено заміну відповідача по справі з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (61024, Харківська обл., місто Харків, вул.Ярослава Мудрого, будинок 26, ).

Відповідач правом надання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 у справі № 360/2153/22, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023:

визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000,00 грн на місяць за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

30.01.2024 у вказаній справі № 360/2153/22 позивачу видано виконавчий лист про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000,00 грн на місяць за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

25.06.2024 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75390163.

Листом від 05.07.2024 № 43.07-264 ТУ ССО у Луганській області повідомило державного виконавця про відсутність можливості виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі № 360/2153/22 у встановлений державним виконавцем строк, у зв`язку з об`єктивними обставинами, що склалися.

У листі вказано, що виплата грошового забезпечення здійснюється ТУ ССО у Луганській області виключно за рахунок бюджетних коштів і інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Управління не має. Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області є розпорядником коштів державного бюджету нижчого рівня та включене до мережі й підпорядковане Службі судової охорони. 15.02.2024 ТУ ССО у Луганській області зверталось до Служби судової охорони щодо необхідності виділення додаткових кошторисних призначень та відкриття бюджетних асигнувань у сумі 445564,52 грн для виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 за рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2153/22.

28.06.2024 ТУ ССО у Луганській області звернулось до Служби судової охорони щодо необхідності виділення додаткових кошторисних призначень та відкриття бюджетних асигнувань на загальну суму 474165,12 грн для здійснення виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 за рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2153/22 та на виконання постанов державного виконавця (про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження) у виконавчому провадженні ВП № 75390163.

Станом на 05.07.2024 бюджетні асигнування, за рахунок яких можливо б було виконати рішення суду та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 , у кошторисі на 2024 рік ТУ ССО у Луганській області, плані асигнувань загального фонду державного фонду (за винятком надання кредитів з державного бюджету) на 2024 рік та плані використання бюджетних коштів на 2024 рік, головним розпорядником бюджетних коштів - Державною судовою адміністрацією України та розпорядником вищого рівня - Службою судової охорони для ТУ ССО у Луганській області встановлені не були. Виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000,00 гривень на місяць за період з 24.02.2022 по 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум, буде здійснена Управлінням після виділення відповідних коштів для виконання рішень судів з Державного бюджету України.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.02.2025 ВП № 75390163 накладено штраф на боржника - Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у справі № 360/2153/22.

Позивачем оскаржено в судовому порядку зазначену постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі № 360/384/25, залишеним без змін постановою Першого апеляційного суду від 21.07.2025, позов Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, задоволено:

визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.02.2025 ВП № 75390163 про накладення на Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.03.2025 у ВП № 75390163 накладено на ТУ ССО у Луганській області штраф в сумі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду у справі № 360/2153/22.

Не погоджуючись із постановою від 10.03.2025 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста статті 26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини третьо статті 63 Закону №1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У свою чергу, обов`язковою умовою для накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі є встановлення факту повторного невиконання рішення без поважних причин.

Отже, обов`язковою умовою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу у подвійному розмірі є: 1) встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин та застосування до нього штрафу у розмірі 5100 грн; 2) повторне невиконання рішення без поважних причин.

Як встановлено судом, прийняттю спірної постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі (10200,00 грн.) передувало прийняття першої постанови від від 13.02.2025 ВП № 75390163 про накладення на Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Однак, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року по справі №360/384/25, що набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.02.2025 ВП № 75390163 про накладення на Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Зазначеним судовим рішенням констатовано, що обставини, на які посилається позивач свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального підрозділу Служби судової охорони і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав. Тобто існування об`єктивних причин, що не залежать від поведінки боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про неправомірність спірної постанови від 10.03.2025 про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні № 75390163, адже скасування постанови від 13.02.2025 виключає повторність, як обов`язкову умову для накладення штрафу.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.94, серія A, N 303-A, п. 29).

За вказаних обставин відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 13.03.2025 № 11.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у сумі 2422,40 грн.

Враховуючи те, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є структурним підрозділом Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яке, в свою чергу, є юридичною особою, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2422,40 грн необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205,241-246,250,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (Луганська обл., місто Рубіжне, вулиця Миру, будинок 34, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: Україна, 61024, Харківська обл., місто Харків, вул.Ярослава Мудрого, будинок 26, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.03.2025 у ВП № 75390163 про накладення на Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: Україна, 61024, Харківська обл., місто Харків, вул.Ярослава Мудрого, будинок 26, ) на користь Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні грн 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 287 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.Є. Петросян