Справа № 140/14396/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/14396/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яка полягає у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за особою з інвалідністю 1 групи (за матір`ю ОСОБА_2 ) з 09.07.2007 по 31.08.2008;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за особою з інвалідністю 1 групи (за матір`ю ОСОБА_2 ) з 09.07.2007 по 31.08.2008 та провести відповідний перерахунок пенсії з 21.05.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до страхового стажу не зараховано період з 09.07.2007 по 31.08.2008, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5.

Із діями відповідача позивач не згідний, вважає їх такими, що здійснені з порушенням законодавства України, оскільки спірні періоди страхового стажу підтверджуються необхідними документами. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області з 16.09.2015 року як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності загального захворювання. З 14.11.2019 року позивач був переведений на отримання пенсії по інвалідності 2 групи загального захворювання, а з 07.11.2024 року - 1 (підгрупа Б) група інвалідності загального захворювання.

08.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області із заявою про зарахування до його страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи, а саме за мамою ОСОБА_2 .

З відповіді відповідача вбачається, що при обчисленні розміру пенсії до страхового стажу позивача не враховано період з 09.07.2007 року по 31.08.2008 рік, оскільки відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу із системи персоніфікованого обліку (форми ОК-5) протягом згаданого періоду сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України не відображена.

Вважаючи рішення та дії ГУ ПФУ у Волинській області протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Судом встановлено, що на момент звернення позивач досяг 65-річного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.

Відтак позивачу необхідно 31 рік страхового стажу.

Суд встановив, що спірним у цій справі є питання можливості зарахування до страхового стажу позивача періоду з 09.07.2007 по 31.08.2008.

Згідно з пунктом 9 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу ), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із вимогами пункту «ж» частини 1 статті 3 Закону №1788-XII право на трудову пенсію мають особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи.

Зі змісту статті 41 Закону №1058-IV слідує, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 (втрата чинності від 25.09.2020, підстава постанова Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020), непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Постановою Кабінету Міністрів України №859 від 23.09.2020 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (пункт 2). Установлено, що фізичним особам, які надають соціальні послуги, щомісячні компенсаційні виплати, призначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 "Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" (Офіційний вісник України, 2004 р., №17, ст. 1188), проводяться до дати призначення таким фізичним особам іншої виплати на догляд, установленої законодавством, або до 31 грудня 2022 року (пункт 2).

Суд зазначає, що питання визначення осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а також підстави і порядок нарахування та сплати єдиного внеску передбачені Законом №1058-IV, Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №178, відповідно до яких визначальним у вирішенні питання права на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є надання соціальних послуг хворій особі, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачці призначено допомогу на догляд за особою з інвалідністю І групи.

За таких обставин суд зазначає, що отримання ОСОБА_1 допомоги по здійсненню догляду за особою з інвалідністю І групи свідчить про те, що вона відноситься до категорії застрахованих осіб, на яких розповсюджується дія Закону №1788-XII.

Таким чином, оскільки позивач отримувала компенсацію як особа, що здійснювала догляд за особою з інвалідністю, то вона належить до категорії застрахованих осіб, на яких розповсюджується дія Закону №1788-XII, та підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, як особа яка надавала соціальні послуги.

При цьому, невиконання уповноваженим органом покладеного на нього обов`язку нарахувати та сплатити єдиний внесок не є підставою для не зарахування до страхового стажу періоду надання соціальних послуг хворій особі з інвалідністю, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги.

Відсутність даних про сплату страхових внесків не може позбавляти особу права на зарахування стажу, що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до стажу роботи позивача період здійснення нею догляду на непрофесійній основі та отримання компенсації за надання соціальних послуг по догляду за особою з інвалідністю з 09.07.2007 по 31.08.2008.

Суд також враховує, що під час звернення до відповідача позивачем було долучено необхідні документи.

Таким чином відмова відповідача в зарахуванні спірного періоду до страхового стажу позивача є протиправною.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 2, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яка полягає у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за особою з інвалідністю 1 групи (за матір`ю ОСОБА_2 ) з 09.07.2007 по 31.08.2008.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за особою з інвалідністю 1 групи (за матір`ю ОСОБА_2 ) з 09.07.2007 по 31.08.2008 та провести відповідний перерахунок пенсії з 21.05.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер