Справа № 340/8177/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8177/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 24 жовтня 2025 року;

- зобов`язати Суботцівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області Код розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, на умовах оренди, терміном на 7 ( сім) років громадянину ОСОБА_1 за рахунок раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим номером

:51:000:9501, площею 22,0431 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Кропивницький район с. Мошорине із земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.08.) від 24 жовтня 2025 року та прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач звернувся до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області де просив розглянути Заяву та винести питання на чергову сесію Суботцівської сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, на умовах оренди, терміном на 7 ( сім) років. Розгляд заяви позивача хоч і виносився на чергову сесію сільської ради, яка відбулася 14 листопада 2025 року та відповідно, за наслідком розгляду заяви позивача, відповідачем не прийнято рішення щодо відмови або надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, на умовах оренди, оскільки проект рішення не набрав необхідної кількості голосів. При цьому зауважує, що чинним законодавством такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як недостатня кількість голосів депутатів міської ради для прийняття рішення не передбачено. Просив позов задовольнити повністю.

Представником відповідача подав відзив на позов ( а.с. 20-22), в якому просив відмовити в задоволенні вимог зазначивши, що проект рішення щодо розгляду заяви ОСОБА_1 був представлений на розгляд депутатам Суботцівської сільської ради на спільному засіданні комісій. За результатами обговорення вказаного проекту на спільному засіданні депутатських комісій, депутатами було підтримано пропозицію сільського голови щодо включення його в порядок денний шістдесят шостої сесії Суботцівської сільської ради без змін, в тій редакції яка була запропонована. Під час проведення голосування на пленарному засідання шістдесят шостої сесії Суботцівської сільської ради вказаний проект рішення не набрав необхідної кількості голосів у зв`язку з цим рішення не було прийняте. Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 було проінформовано листом Суботцівської сільської ради від 24.11. 2025 року вих.№0-466/03-29 та рекомендовано повторно звернутись із заявою до Суботцівської сільської ради щодо надання земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:9501 площею 22,0431 га на умовах орендах, для сінокосіння та випасання худоби. Відповідач вважає , що не порушував права позивача.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Позивач 24.10.2025 звернувся до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області де просив розглянути Заяву та винести питання на чергову сесію Суботцівської сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, на умовах оренди, терміном на 7 ( сім) років громадянину ОСОБА_1 за рахунок раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:9501, площею 22,0431 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Кропивницький район с. Мошорине із земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби (код класифікатора видів цільового призначення земель 01.08.)

До заяви позивач додав:

Копію паспорту та ідентифікаційного коду;

Копію схеми про місце розташування земельних ділянок;

Копії Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки з кадастровими номерами: :51:000:9501.

На шістдесят шостій сесії восьмого скликання Суботцівської сільської ради 14 листопада 2025 року проект рішення міської ради "Про розгляд заяви ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної дідянки з кадастровим номером :51:000:9501 площею 22,0431 га в оренду на 7 років для випасання худоби ( КВЦПЗ 01.08) на території Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області" не набрав необхідної кількості голосів депутатів для ухвалення.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю органу місцевого самоврядування, позивач звертаються з цим позовом до суду.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції України і законів держави. Конституція України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно пунктів а), в) частини 1 статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями комунальної власності та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності входить до безпосередніх повноважень міської ради у галузі земельних відносин.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

гідно частини 1 cтатті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У заяві зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача відповідачем не прийнято рішення про надання дозволу або відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, що не заперечується і відповідачем.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

З наведеного вбачається, що питання щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, розглядаються виключно на пленарних засіданнях, а рішення з цих питань приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Як зазначено вище по тексту, рішення по суті заяви позивача від 24 жовтня 2025 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відповідачем, як того вимагає ЗК України не ухвалено.

Отже, у даному випадку, суд констатує протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у не прийнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою згідно із чинним законодавством, а тому порушені права позивача підлягають відновленню в судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішення питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (в межах норм безоплатної приватизації) віднесено законом до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, а наведеними вище положеннями чинного законодавства чітко визначені підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем такого дозволу, підстави для відмови у його наданні, а також форма прийняття відповідних рішень за наслідками голосування.

Разом з тим, відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний реалізовувати надані йому повноваження у спосіб, встановлений законом, із застосуванням норм законодавства, чинних на час вирішення відповідного питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Так, спосіб захисту порушеного права має бути реальним та ефективним. В той же час, зобов`язання відповідача прийняти певне рішення на користь позивача може мати місце у випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на свій розсуд.

В спірній ситуації відповідач за наслідками розгляду заяви позивача не прийняв жодного рішення - ні про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, ні про відмову в його виготовленні, з наведенням відповідних мотивів. Отже, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

Суд вважає, що для належного та ефективного захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 24.10.2025 з питання надання дозволу позивачу на виготовлення проекту землеустрою і прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн. ( а.с.8) підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства освіти і науки України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (вул. Центральна, буд. 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27444, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 24 жовтня 2025 року.

Збов`язати Суботцівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, на умовах оренди, терміном на 7 ( сім) років громадянину ОСОБА_1 за рахунок раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:9501, площею 22,0431 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Кропивницький район с. Мошорине із земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби (код класифікатора видів цільового призначення земель - 01.08.) від 24 жовтня 2025 року та прийняти відповідне рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН