Справа № 440/9737/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/9737/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Алєксєєва Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення суду від 19.08.2025 у справі №440/9737/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 з обмеженням її максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

29.10.2025 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №440/9737/25, у якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у визначений судом строк надати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у справі №440/9737/25 про проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №440/9737/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в двомісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі №440/9737/25 у повному обсязі.

06.01.2026 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення суду у справі №440/9737/25.

Ухвалою суду від 06.01.2026 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 року у справі №440/9737/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі №440/9737/25 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 року у справі №440/9737/25 в двомісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання.

06.03.2026 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення суду у справі №440/9737/25.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 призначено до розгляду у порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення суду в адміністративній справі №440/9737/25.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в звіті про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у справі №440/9737/20 зазначило, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 по справі №440/9737/25 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум. Виплату пенсії, перераховану на виконання рішення суду розпочато з 01.12.2025 у розмірі 25477,22 грн.

Нараховано доплату пенсії за період з 01.03.2025 по 31.11.2025 у розмірі 16804,98 грн. Вказану заборгованість обліковано в Головному управлінні за номером справи та датою набрання рішення законної сили за порядковим №821-12104, про що надано витяг з підсистеми «Реєстр судових рішень».

Зазначено, що вказане рішення суду набрало законної сили 19.09.2025 та підпадає під дію «Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», затвердженого Постановою №821.

Відкладена заборгованість за пенсійною справою ОСОБА_1 (з 01.03.2025 по 18.09.2025) становить 12323,65 грн, поточна заборгованість (з 19.09.2025 по 30.11.2025), з дня набрання законної сили рішення суду, становить 4481,33 грн.

У листопаді 2025 року проведено виплату поточної заборгованості держбюджету за Постановою №821 в розмірі 4481,33 грн (виплачено борг: за вересень 2025 року - 746,89 грн, за жовтень 2025 року - 1867,22 грн, за листопад - 1867,22 грн), про що надано відповідні докази.

У лютому 2026 року проведено виплату різниці заборгованості пенсійних коштів в розмірі 1000,00 грн, про що надано витяг з підсистеми ПВП ДКГ.

Щодо виплати Головним управлінням боргів за рішеннями суду повідомлено, що з вересня 2018 року по 2025 рік стан такої виплати повністю залежить від видатків Головного управління, запланованих за рахунок коштів Державного бюджету, кошти, які виділялися Державним бюджетом профінансовані в повному обсязі.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління №35 Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1, підписано Головою правління Є. Капінусом та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 №53/37389), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України від 05.06.2012 №4901-VI Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Попередньо, протягом 2021-2023 років по рішенням судів проведено 811 виплат на загальну суму 28151504,59 грн.

Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішеннями суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Зазначені кошти входять до складу запланованих асигнувань з державного бюджету по бюджетній програмі за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду.

Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України (далі - Фонд) відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня. Відтак, виплата коштів на виконання вищезазначеного рішення суду буде здійснена позивачу в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, виділених на цю мету.

Постановою Кабінету міністрів України від 05.06.2026 №127 Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2026 рік прийнято бюджет Пенсійного фонду України.

Починаючи з 1 січня 2026 року, видатки з бюджету Пенсійного фонду України на виплати за ретроспективними судовими рішеннями та виплати перерахованих за рішенням суду пенсій здійснюється за окремими напрямами у розрізі джерел їх виплати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що визначено пунктом 14 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік.

Розглянувши звіт ГУ ПФ України в Полтавській області про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частин 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, нормами КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 11 ст. 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання судового рішення, пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум. Виплату пенсії, перераховану на виконання рішення суду розпочато з 01.12.2025 у розмірі 25477,22 грн.

Нараховано доплату пенсії за період з 01.03.2025 по 31.11.2025 у розмірі 16804,98 грн. Вказану заборгованість обліковано в Головному управлінні за номером справи та датою набрання рішення законної сили за порядковим №821-12104, про що надано витяг з підсистеми «Реєстр судових рішень».

Відкладена заборгованість за пенсійною справою ОСОБА_1 (з 01.03.2025 по 18.09.2025) становить 12323,65 грн, поточна заборгованість (з 19.09.2025 по 30.11.2025), з дня набрання законної сили рішення суду, становить 4481,33 грн.

У листопаді 2025 року проведено виплату поточної заборгованості держбюджету за Постановою №821 в розмірі 4481,33 грн (виплачено борг: за вересень 2025 року - 746,89 грн, за жовтень 2025 року - 1867,22 грн, за листопад - 1867,22 грн), про що надано відповідні докази. У лютому 2026 року проведено виплату різниці заборгованості пенсійних коштів в розмірі 1000,00 грн, про що надано витяг з підсистеми ПВП ДКГ.

За твердженнями відповідача, орієнтовна дата виплати заборгованості по справі № 440/9737/25 буде здійснена в межах бюджетних асигнувань.

Крім того, пенсійний орган повідомив, що попередньо, протягом 2021-2023 років по рішенням судів проведено 811 виплат на загальну суму 28151504,59 грн. У 2024 році Бюджет Пенсійного фонду України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2024 №1156. Виплату заборгованості на виконання рішень судів, проведено в межах коштів, виділених на зазначені цілі у 2024 році, дата набрання чинності яких є 19.11.2020, включно. Постановою Кабінету Міністрів України №1152 від 17.09.2025, затверджено Бюджет Фонду. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначена у бюджеті Фонду на 2025 рік 8144,40 млн. грн та на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №821 від 14.07.2025 8144,40 млн. грн (додається). Відповідно до плану доходів і видатків Головного управління на 2025 рік зі змінами від 28.10.2025 заплановано за рахунок власних доходів за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішення суду кошти в сумі 12166,5 тис грн, а на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання рішень суду - 11813,1 тис грн. За рахунок коштів Державного бюджету України заплановано на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішення суду - 15587,1 тис грн та в сумі 7511,7 тис грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 2026 №127 затверджено Бюджет Пенсійного фонду України. Починаючи з 1 січня 2026 року, видатки з бюджету Пенсійного фонду України на виплати за ретроспективними судовими рішеннями та виплати перерахованих за рішенням суду пенсій здійснюється за окремими напрямами у розрізі джерел їх виплати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що визначено пунктом 14 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»..

Дослідивши поданий відповідачем звіт про виконання рішення суду та додані до нього докази, суд дійшов висновку, що пенсійним органом на виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії з 01.03.2025, тоді як рішенням суду від 19.08.2025 суд не зобов`язував Головне управління проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025.

При цьому, нарахована ОСОБА_1 пенсія з 01.03.2025, але виплачена з обмеженням її максимальним розміром, до цього часу, на виконання рішення суду від 19.08.2025 не виплачена.

Водночас, згідно протоколу про перерахунок пенсії з 01.03.2025, наданого відповідачем до звіту, на виконання судового рішення у справі №440/9737/25 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2025 з обмеженням пенсії максимальним розміром та із урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", що не відповідає резолютивній частині рішення судового рішення від 19.08.2025 у справі №440/9737/25.

Натомість, суд зауважує, що на момент розгляду справи та прийняття рішення у справі №440/9737/25 Головним управлінням відомостей про проведення позивачу перерахунку пенсії з 01.03.2025 з обмеженням пенсії максимальним розміром та із урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" до суду надано не було.

Суд зауважує, що ведення листування між державними органами та/або іншими юридичними та/або фізичними особами, що не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.

Доказів вжиття дієвих заходів, які б свідчили про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення щодо виплати позивачу вже нарахованої пенсії з 01.03.2025, але без обмеженням її максимальним розміром, тим більше без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", відповідачем суду не надано.

Також суд зауважує, що невиплата позивачу нарахованої пенсії, яка обґрунтована відсутністю цільових бюджетних коштів, не може бути свідченням повного виконання судового рішення, оскільки при цьому порушується гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ у справі Кечко проти України від 08 листопада 2005 року).

За практикою ЄСПЛ, зокрема у справі Шмалько проти України, суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків.

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Також така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом, а також в ухвалах Верховного Суду від 13.12.2023 у справі № 200/3958/19-а, від 03.04.2025 у справі № 560/1080/19, від 05.08.2025 у справі № 580/2522/24 тощо.

Отже, невиконання остаточного рішення суду з підстав відсутності коштів не є поважною причиною, за якою боржник звільняється від такого обов`язку, та відповідно не може підтверджувати фактичне виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вказує, що рішення суду наразі залишається невиконаним в повному обсязі.

Суд зауважує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

У зв`язку з цим суд на підставі ч. 11 ст. 382-3 КАС України не приймає звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у справі №440/9737/25 та встановлює новий строк для подання звіту протягом двох місяців.

Керуючись статтями 248, 256, 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у справі №440/9737/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі №440/9737/25 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2025 у справі №440/9737/25 в двомісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання.

Відповідачу надати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали документально підтверджену інформацію щодо керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в порядку вимог статті 382-3 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва