Справа № 160/26002/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/26002/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 р. в адміністративній справі № 160/26002/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техімпорт Маркет» до відповідача Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 р. позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 12.12.2025 через підсистему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 15.12.2025.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання належним чином оформленого документа про сплату судового збору, а також відповідні документи для перевірки правильності розрахунку сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі встановленому Законом № 3674-VI, а саме показники розбіжності митної вартості товарів у гривневому еквіваленті згідно з декларацією позивача, а також згідно з рішенням митного органу про коригування митної вартості товару з зазначенням відповідних сум митних платежів які були сплачені декларантом та які були встановлені митним органом.

Ухвалою суду від 06.01.2026 року витребувано з суду першої інстанції матеріали справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, відповідач подав клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, яке обгрунтоване відсутністю коштів, введенням воєнного стану в Україні. Також вказує, що судові витрати не повинні бути перешкодою вільному доступу до правосуддя.

29.01.2026 разом із супровідним листом надійшла адміністративна справа.

Розглянувши клопотання скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватись за наявності для цього обґрунтованих підстав.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконання процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників правовідносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Проаналізувавши аргументи клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки обставини пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють орган державної влади від обов`язку своєчасної його сплати.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору. Зміни до законодавства в частині необхідності сплати судового збору, на період дії воєнного стану, внесені не були.

Відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому наведені ним обставини щодо відсутності коштів не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасної оплати судового збору.

Також, слід врахувати, що умовою продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Разом з тим, будь-яких відомостей про час і обсяг надходжень на рахунок митного органу для сплати судового збору заява не містить.

Скаржник не обґрунтовує, яким чином додатковий час сприятиме виконанню ухвали суду щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги по цій справі, а також жодним чином не підтверджує виникнення у нього можливості сплатити судовий збір в майбутньому (протягом певного терміну).

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи відсутність об`єктивної інформації щодо терміну, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання скаржнику додаткового часу для усунення недоліків скарги.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Отже, станом на 27 лютого 2026 р. недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4. ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 р. в адміністративній справі № 160/26002/25 необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 298, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Львівської митниці про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 р. в адміністративній справі № 160/26002/25 повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко