Справа № 727/2331/26
Суддя: Гавалешко П. С.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2331/26
Провадження № 2-а/727/83/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Гавалешко П.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуркевич Микола Антонович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуркевич Микола Антонович звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). У разі пропуску цього строку суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

При вирішенні питання про поновлення строку суд виходить з того, що чинним законодавством не встановлено переліку поважних причин для пропуску строку, тому їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог, та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Звернення до суду за межами строків, визначених у статі 122 КАС України, є підставою для повернення (залишення без розгляду) позовної заяви, якщо суд не дійде висновку, що вказаний строк позивачем був пропущений з поважних причин.

Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

З матеріалів справи встановлено, що 04.10.2025 відносно позивача складено протокол №3009 про вчинення останнім адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вказаний протокол підписано позивачем.

У протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09.15 год. 14.10.2025.

Надалі начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 14.10.2025 року прийнято постанову №9377.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач не прибув на розгляд справи, у зв`язку з чим вирішено розглядати справу за його відсутності.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску звернення до суду з адміністративним позовом представник позивача зазначив, що дійсно, в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.10.2025 вказано, що він буде розглядатися 14.10.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , але у зв`язку з вчиненим щодо позивача морального і фізичного насильства в одному і в другому РТЦК, позивач не вчитувався у даний документ, а звернув увагу на дату винесення постанови, коли отримав документи із органу виконавчої служби. Вказує, що якби позивач і знав про це, то не зміг би з`явитись, оскільки до 14.10.2025 і після цієї дати ходив у поліклініку на перев`язки, крім того зазначив, що позивач не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_3 копію постанови №3377 від 14.10.2025 і його ніхто не ознайомлював з правом на її оскарження. В заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду зазначив, що позивач дізнався 02.10.2025 року про наявність постанови, коли отримав поштою документи ВДВС, а побачив її ксерокопію 03.10.2025 року, отримавши її у ВДВС.

Частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позову, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.02.2024 у справі № 990/270/23 зазначила, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

З матеріалів справи вбачається, що позивач не цікавився своєю справою.

Отже, суд вважає, що позивач мав можливість дізнатися про існування постанови своєчасно та вчиняти відповідні дії з метою захисту своїх прав шляхом оскарження протиправних дій відповідача та винесеної відносно нього постанови.

Крім того суд зазначає, що у протоколі від 04.10.2025 року є його підпис про сповіщення щодо розгляду справи 14.10.2025 року.

Отже, останній знав про розгляд справи, але не цікавився наслідками її розгляду та прийнятим рішенням.

Таким чином, наведене у сукупності та взаємозв`язку надає підстави вважати, що незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, та як наслідок обґрунтованість повернення позовної заяви.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку звернення позивача із указаним адміністративним позовом в межах визначених законом строків, суд вважає її не обґрунтованою. Представник позивача зазначив, що позивач до і після 14.10.2025 року ходив у поліклініку на перев`язки, а тому не міг з`явитися на розгляд справи, але суду не надано доказу, що саме 14.10.2025 року позивач не міг з`явитися, також суду не зрозуміло, коли саме позивач дізнався про постанову, в заяві про поновлення пропущеного строку зазначив, що 02.10.2025, хоча остання була винесена тільки 14.10.2025.

Таким чином, позивачем не наведено обґрунтованих підстав та не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, позивачем як до адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що підстави пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем у позовній заяві та у відповідній заяві, не є поважними, а відтак слід відмовити у задоволенні заяви про поновлення такого строку.

Згідно частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки, вказані позивачем підстави поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовом визнані неповажними, то в задоволенні заяви про поновлення процесуального строку належить відмовити, в зв`язку із чим позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 123, 169, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мазуркевич Миколи Антоновича про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мазуркевич Микола Антонович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вважати неподаним та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя П.С. Гавалешко