Справа № 320/63173/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження у справі

05 березня 2026 року № 320/63173/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши клопотання Державної податкової служби України про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ЗАБАВА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ЗАБАВА» звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.11.2025 № 2221/Ж10/31-00-04-02-05-27 в частині застосування до ТОВ «АЛЬФА-ЗАБАВА» штрафних санкцій у сумі 855 621,80 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 24.11.2025 № 33657/6/99-00-06-03-01-06 Про результати розгляду скарги ТОВ «АЛЬФА-ЗАБАВА» в частині, якою залишено в силі зазначене податкове повідомлення-рішення щодо суми штрафних санкцій 855 621,80 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

28.01.2026 до Київського окружного адміністративного суду надійшло письмове клопотання представника Державної податкової служби України про закриття провадження у справі. В обґрунтуванні клопотання вказується, що процедура адміністративного оскарження відповідно до статті 56 Податкового кодексу України є досудовим порядком врегулювання спору між платником податків та суб`єктом владних повноважень. Метою такої процедури є перевірка правомірності рішення контролюючого органу та можливе відновлення порушених прав платника податків без звернення до суду. У даному випадку порушення прав позивача, на думку відповідача, виникло внаслідок прийняття Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкового повідомлення-рішення від 26.11.2025 № 2221/Ж10/31-00-04-02-05-27, яким визначено грошові зобов`язання. Рішення ДПС України за результатами розгляду скарги, як зазначає відповідач, є похідним від податкового повідомлення-рішення, містить лише оцінку його законності та не створює нових прав чи обов`язків для позивача. Таке рішення не змінює обсяг податкових зобов`язань і не є самостійним джерелом правових наслідків. Отже, на переконання відповідача, предметом судового оскарження може бути виключно податкове повідомлення-рішення як акт, що безпосередньо впливає на права та обов`язки платника податків. Крім того, ДПС України посилається на положення статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України та вважає, що об`єднання в одній позовній заяві вимог про скасування податкового повідомлення-рішення та рішення за результатами розгляду скарги є необґрунтованим, оскільки останнє не має самостійного правового значення. На думку відповідача, така вимога не є належним та ефективним способом захисту, а її задоволення не призведе до відновлення прав позивача, створюючи додаткову правову невизначеність та зайве процесуальне навантаження. З огляду на викладене, ДПС України просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення за результатами розгляду скарги.

Дослідивши клопотання представника Державної податкової служби України про закриття провадження у справі, докази у справі, суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди повинні дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 №19-рп/2011 стосовно тлумачення частини другої статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Відповідно до частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі виключно у випадках, прямо передбачених законом, зокрема якщо справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства або відсутній предмет спору.

Згідно з п. п. 1-2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Рішення Державної податкової служби України, прийняте за результатами розгляду скарги платника податків відповідно до статті 56 Податкового кодексу України, є рішенням суб`єкта владних повноважень, ухваленим у межах реалізації владних управлінських функцій. Вказане рішення приймається щодо конкретного платника податків та за результатами перевірки правомірності визначення йому грошових зобов`язань, що свідчить про його індивідуальний характер.

Пунктом 56.10 статті 56 ПК України прямо передбачено, що рішення центрального органу виконавчої влади, прийняте за результатами розгляду скарги, може бути оскаржене в судовому порядку. Таким чином, законодавець прямо визначив можливість судового контролю за такими рішеннями.

Доводи ДПС України про те, що рішення за результатами розгляду скарги не породжує самостійних правових наслідків та є похідним від податкового повідомлення-рішення, не свідчать про відсутність предмета спору чи про непідвідомчість цього спору адміністративному суду. Зазначені обставини можуть мати значення при вирішенні питання щодо належності та ефективності обраного способу захисту, однак не є підставою для закриття провадження у справі.

Сам по собі висновок відповідача про те, що скасування рішення за результатами адміністративного оскарження не відновить прав позивача, стосується оцінки обґрунтованості позовних вимог та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті. Натомість закриття провадження можливе лише за наявності визначених законом процесуальних підстав, які у даному випадку відсутні.

Також суд не встановив ознак штучного об`єднання позовних вимог або завідомо безпідставного залучення співвідповідача з метою зміни підсудності, що могло б свідчити про зловживання процесуальними правами у розумінні статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України. Заявлені вимоги стосуються взаємопов`язаних рішень, прийнятих у межах єдиної процедури визначення грошового зобов`язання платника податків.

За таких обставин підстави, передбачені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України, для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення Державної податкової служби України за результатами розгляду скарги відсутні.

У зв`язку з викладеним клопотання ДПС України задоволенню не підлягає.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що дана ухвала постановляється з урахуванням періоду перебування судді на лікарняному.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4-5, 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання Державної податкової служби України про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ЗАБАВА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Вісьтак М.Я.