Справа № 588/145/26
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/145/26
Провадження № 2-адр/588/1/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2026 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судового засідання Гаврилович Я.Д., представниці відповідача Грищенко В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. 27.02.2026 звернувся до суду з указаною заявою в інтересах ОСОБА_2 , мотивуючи вимоги тим, що у провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебувала адміністративна справа за його позовом в інтересах ОСОБА_2 до Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Під час розгляду вказаної справи позивачем були понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом приймання-передавання наданих послуг з визначенням обсягу і вартості наданих послуг, фіскальними чеками про оплату наданої правничої допомоги.
Посилаючись на вимоги адміністративного судочинства та докази на підтвердження розміру понесених ОСОБА_2 витрат на отримання професійної правничої допомоги представник позивача просить суд здійснити розподіл судових витрат та покласти на Головне управління Національної поліції в Сумській області судові витрати у розмірі 4500 грн.
03.03.2026 представницею відповідача ГУ НП в Сумській області Грищенко В.Л. було подано заперечення на вказану заяву, у якому остання просить відмовити представнику позивача у задоволенні заявлених вимог. Свої заперечення представниця мотивувала тим, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Крім того, справи щодо оскарження постанови про адміністративне стягнення відносяться до категорії справ незначної складності. Предмет спору у даній справі не є складним, не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складання процесуальних документів не є значним. Даний спір не потребував глибокого правового аналізу й дослідження, а відтак і значних часових затрат. Щодо вирішення спору існує вже стала судова практика. Пошук судової практики, підготовка матеріалів та написання позовної заяви адвокатом не потребувало великих затрат часу на проведення аналізу доказової бази. Тому представник відповідача вважає суму понесених позивачем судових витрат необґрунтованою та завищеною.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися та не повідомили про причину неявки.
Представниця відповідача у судовому засіданні заперечила прости стягнення з ГУ НП в Сумській області витрат на правничу допомогу з відповідача з підстав зазначених нею у письмовому запереченні. Також представниця відповідача звернула увагу на те, що представник позивача приймав участь лише в одному судовому засіданні.
Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши пояснення представниці відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених представником позивача вимог та ухвалення додаткового рішення, виходячи з таких мотивів.
Тростянецьким районним судом Сумської області 25.02.2026 було ухвалено рішення в адміністративнійсправі № 588/145/26 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Вказаним рішенням суд задовольнив повністю позовні вимоги та скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6555922 від 23.01.2026, винесену інспектором Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітаном поліції Катриченком Максимом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, а провадження по справі закрив. Також суд вирішив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 532 грн 48 коп. (а.с. 59-61).
Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду.
Як установлено судом представник позивача Сумцов Є.С. до закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами заявив про намір подати після ухвалення рішення суду докази понесених позивачем судових витрат. Із заявою про розподіл судових витрат та доказами витрат позивача на професійну правничу допомогу представник позивача Сумцов Є.С. звернувся 27.02.2026, тобто у строк, визначений частиною 7 статті 139 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: 1) договір про надання правової допомоги від 26.01.2026 та додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 26.01.2026, відповідно до умов якого сторони погодили порядок оплати наданої правової допомоги, загальну суму гонорару 4500 грн та передоплату (аванс) у розмірі 1000 грн; 2) ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 02.02.2026; 3) акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 27.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 26.01.2026 з детальним описом наданих адвокатом послуг та розрахунком витрат; 4) фіскальні чеки від 26.01.2026 та від 26.02.2026 про перерахування ОСОБА_2 на рахунок адвоката Сумцова Є.С. коштів у загальному розмірі 4500 грн, за надання правової допомоги (а.с. 65-70).
Вказані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 4500 грн. У зв`язку із цим суд не погоджується із посиланням представника відповідача на відсутність належних доказів понесених позивачем витрат професійну правничу допомогу.
Разом з тим, суд вважає вказаний розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки витрачений представником позивача час та розмір витрат у сумі 4500 грн є не співмірними з огляду на незначну складність цієї справи та наявність значної судової практики за вказаною категорією справ.
Крім того, заява про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 02.02.2024 по справі №910/9714/22.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відшкодувати судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн, оскільки саме такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову, а також відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Керуючись вимогами статей 132, 139, 241, 252 КАС України, суд
Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Суддя О. О. Огієнко