Справа № 420/5561/26
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5561/26
УХВАЛА

06 березня 2026 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/5561/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , Генеральний штаб ЗСУ, Міністерство оборони України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Одеська обласна державна адміністрація, Національна поліція України, Головне управління Національної поліції України в Одеській області, Одеське районне управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Одеський національний економічний університет, ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , Генеральний штаб ЗСУ, Міністерство оборони України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Одеська обласна державна адміністрація, Національна поліція України, Головне управління Національної поліції України в Одеській області, Одеське районне управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Одеський національний економічний університет, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей до реєстру Оберіг: порушення правил військового обліку; не прибули за повісткою до ТЦК та СП; особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, направлення звернення до органів Національної поліції України щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити:

- з реєстру Оберіг наступні відомості: порушення правил військового обліку; не прибули за повісткою до ТЦК та СП; особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП; щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- з облікової картки до військового квітка НОМЕР_1 запис «Розшук».

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 направити до Головного управління Національної поліції в Одеській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Ухвалою від 03.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

05.03.2026 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони органам Національної поліції України (адреса 01601, Україна, місто Київ, вулиця Богомольця Академіка, будинок 10, ЄРДПОУ 40108578) і зокрема Головному управлінню Національної поліції в Одеській області (адреса 65080, Одеса, вулиця Академіка Філатова, будинок 15а, ), Одеському районному управлінню поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (адреса 65080, Одеса, вулиця Академіка Філатова, будинок 15а, ) та підпорядкованим підрозділам вчиняти щодо ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) адміністративне затримання (ст.260 КУпАП) та/або доставлення (ст.259 КУпАП) до органів ТЦК та СП і зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса 65012, Україна, Одеська область, Одеса, вул. Філатова, буд. 15-А ) та ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на підставі запису у системі Інформаційний портал Національної поліції України щодо електронного звернення зареєстрованого в ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 03.02.2026 р. №4556 до набрання законної сили рішенням суду у справі; зупинення дії індивідуального акту, електронного звернення зареєстрованого в системі Інформаційний портал Національної поліції України ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 03.02.2026 р. №4556.

В обґрунтування заяви зазначено, що невжиття таких заходів може унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку адміністративного затримання та доставлення до органів ТЦК та СП ОСОБА_1 для складання адміністративних протоколів за ст.210 КУпАП. Невжиття такого заходу може призвести до протиправного позбавлення позивача свободи. Очевидними є ознаки протиправності внесення відомостей про розшук позивача та відповідно порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач просить суд долучити до матеріалів провадження щодо заяви про забезпечення позову докази, які підтверджують ризик порушення прав позивача та ускладнення судового захисту.

Від представника Національної поліції України надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких зазначено про відсутність переконливих доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся із заявою про забезпечення позову. Наведені в заяві позивачем доводи ґрунтуються на припущеннях, що такі дії щодо його затримання та складання ТЦК та СП адміністративних протоколів про порушення останнім військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію повторяться, адже останній не перебуває у розшуку згідно з даними бази даних «Розшук» інформаційно- комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі система «ІПНП»), відтак органи НПУ не здійснюють розшукові дії відносно позивача. Сама лише незгода позивача з діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких дій протиправними не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та наданні докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної із забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Питання, пов`язані з оцінкою доводів заявника в обґрунтування заяви про забезпечення позову безпосередньо пов`язані з предметом позову, який визначений у заяві позивачем.

Суд вважає, що на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність ознак протиправності оскаржуваних дій відповідача, оскільки таке встановлення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на цій стадії судового процесу.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, суд фактично вирішить спір по суті на період розгляду справи та надасть оцінку оскаржуваним діям відповідача, що протирічить завданню правового інституту забезпечення позову.

При цьому, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Проте всупереч наведеному заявник не надав суду доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, які він просить застосувати у поданій заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що вимоги заяви не підтверджені належними та допустимими доказами, суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 168, 242, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №420/5561/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , Генеральний штаб ЗСУ, Міністерство оборони України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Одеська обласна державна адміністрація, Національна поліція України, Головне управління Національної поліції України в Одеській області, Одеське районне управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Одеський національний економічний університет, ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.