Справа № 200/6548/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2026 року справа №200/6548/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:судді-доповідача Блохін А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/6548/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним, зобов`язання повторно розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі №200/6548/25 змінено в мотивувальній частини, виклавши її в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025року у справі № 200/6548/25 залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною четвертою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що постановою апеляційного суду у даній справі змінено рішення суду першої інстанції, позивач посилаючись на приписи частини шостої статті 139 КАС України, просив суд постановити додаткове рішення в частині розподілу судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Донецького окружного суду 04 листопада 2025 року у справі №200/6548/25 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі №200/6548/25 змінено в мотивувальній частини, виклавши її в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025року у справі № 200/6548/25 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зміна мотивувальної частини судового рішення, при цьому не змінюючи рішення в частині задоволення чи відмови у задоволенні позову повністю, або частково, не тягне за зміну розподілу судових витрат.

Питання розподілу судових витрат залежить від кінцевого рішення, яким буде вирішено позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції висновує, що передбачені процесуальним законом підстави для зміни розподілу судових витрат та їх розподілу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - відсутні.

За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 5 статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 247 КАС України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

За правилами пункту 3 частини 1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про винесення додаткового судового рішення .

Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 241, 248, 252, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/6548/25 про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 05 березня 2026 року.

Головуючий суддя: А.А. Блохін

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць