Справа № 560/13239/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.07.2025 №UA28, №UA29 та №UA30.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що усупереч дотримання позивачем положень митного законодавства під час ввезення на митну територію України транспортного засобу, відповідач прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення, якими нарахував відповідні грошові зобов`язання. Також повідомляє про порушення відповідачем процедури проведення документальної невиїзної перевірки, за наслідками якої прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки, відповідач, по-перше, несвоєчасно повідомив про проведення перевірки дотримання позивачем вимог законодавства України з питань митної справи та не направив позивачу копію наказу про проведення перевірки, по-друге, належним чином не оформив результати перевірки, по-третє, прийняв спірні податкові повідомлення-рішення без дотримання встановлених строків їх прийняття.

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що за результатами перевірки стану дотримання позивачем вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209180/2022/045869, встановлено необґрунтоване отримання пільги, встановленої Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», що призвело до заниження податкових зобов`язань зі сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість за митною декларацією від 01.07.2025 №UA209180/2022/045869. У контексті опису обставин справи звертає увагу, що положеннями Митного кодексу України встановлено момент подачі митної декларації до митного органу після доставлення таких товарів до цього органу. Також вказує, що оскільки відповідачем дотримано процедури проведення документальної невиїзної перевірки, права позивача не порушено.

У відповіді на відзив позивач зауважив, що відповідач у порушення норм закону не направив йому разом із письмовим повідомленням із зазначенням початку перевірки копії наказу митного органу, на підставі якого проводиться документальна невиїзна перевірка. Вказує на безпідставність доводів відповідача щодо подання митної декларації митному органу лише після доставлення товару.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких, посилаючись на положення Митного кодексу України, повідомив, що твердження позивача про те, що митний орган зобов`язаний розпочинати перевірку після фактичного вручення особі повідомлення про перевірку необґрунтованим. Також зазначив, що подання декларації до моменту доставки товару свідчить не лише про порушення встановленого порядку, але і про свідоме прагнення скористатися пільгою за кодом «311» за відсутності фактичних підстав для цього. Вважає, оскільки товар на 30.06.2022 не був доставлений до митного органу призначення, то підстави для подання додаткової митної декларації 30.06.2022 були відсутні, а отже відсутні і підстави для застосування пільги за кодом «311».

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

30.06.2022 через пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці здійснено пропуск на митну територію України транспортного засобу «Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні: марка Fiat, модель Croma, номер кузова: НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення: 2006, дата першої реєстрації: 19.12.2006, номер (маркування) двигуна: н/в, тип двигуна: дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна: 2387 куб. см., потужність: 147 кВт, загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5. Торгівельна марка: Fiat. Виробник: Fiat», який переміщувався згідно з попередньою митною декларацією типу IM ЕЕ від 25.06.2022 № UA209000/2022/989537.

Згідно з відомостями, які містяться у АСМО «Інспектор» встановлено, що для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 позивач подав до ВМО № 2 митного поста «Грушів» Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA209180/2022/045869.

За цією митною декларацією позивач ввіз транспортний засіб, який декларувалися із застосуванням преференції за кодом «311» (автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, що ввозяться на митну територію України громадянами) і, як наслідок, з умовним нарахуванням та без сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

На підставі наказу від 15.05.2025 № 99 «Щодо проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянкою України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань митної справи» посадовими особами Хмельницької митниці проведено документальну невиїзну перевірку стану дотримання громадянкою України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209180/2022/046869 тривалістю 5 днів з 21.05.2025.

Хмельницька митниця листом від 15.05.2025 №726-1/19-03/10/1671 проінформувала ОСОБА_1 про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи.

До листа додано повідомлення від 15.05.2025 № 12 про проведення документальної невиїзної перевірки стану дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.05.2025 лист вручено позивачу 28.05.2025.

За результатами перевірки складений акт від 10.06.2025 №12/25/19/, яким встановлене порушення:

- частини першої статті 263, частини першої статті 257, частини першої статті 281, підпункту 1 пункту 9-11 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України;

- пункту 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України,

в результаті чого занижено податкові зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 6155,52 грн., акцизного податку на суму 82649,40 грн. та податку на додану вартість на суму 30072,02 грн.

Також вказано, що акт складено у двох примірниках: перший для Хмельницької митниці, другий для ОСОБА_1 .

Відповідно до листа від 10.06.2025 № 726-2/19-03/10/1973 ОСОБА_1 надіслано примірник акта від 10.06.2025 №12/25/19/ на 12 аркушах, який вона, згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отримала 16.06.2025.

На виконання вимог статті 354 Митного кодексу України ОСОБА_1 повернула підписаний нею акт від 10.06.2025 №12/25/19/ із запереченнями до нього.

Хмельницька митниця листом від 26.06.2025 № 726-2/19-03/10/2097 повідомила ОСОБА_1 , що розгляд заперечення відбудеться 04.07.2025 об 11:00, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.06.2025, який отримано 04.07.2025.

Відповідно до висновку постійного комісії із розгляду спірних питань, заперечень та / або додаткових документів, що подаються до актів перевірок (довідок) на заперечення до акта від 10.06.2025 №12/25/19/ «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 01.07.2022 №UA209180/2022/045869» від 04.07.2025 №5/7.26-19-20/ Хмельницька митниця прийняла рішення залишити без змін акт перевірки від 10.06.2025 №12/25/19/, а заперечення ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі акта №12/25/19/ від 10.06.2025 винесено податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 11.07.2025 №UA28 на суму 6155,52 грн., №UA29 на суму 37590,03 грн. та №UA30 на суму 103311,75 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 11.07.2025 №UA28, №UA29 та №UA30, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Статтею 3 МК України визначено особливості застосування законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, де ч. 1 передбачено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Пунктом 24 ч. 1 ст. 4 МК України встановлено, що митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати митному органу, що здійснює викуп товарів, документи на дані товари та сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Частиною 1 ст. 194 МК України визначено, що у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 МК України (у редакції, чинній на момент здійснення митного оформлення) попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до ст. 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Попередня митна декларація повинна містити відомості, достатні для: 1) ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення; або 2) випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, після пропуску цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та без пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація; або 3) випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, після пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація (частина 3 статті 259 Митного кодексу України в редакції, чинній на момент здійснення митного оформлення).

При ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів контролюючому органу, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими (ч. 6 ст. 259 Митного кодексу України).

Частиною 12 ст. 259 МК України передбачено, що для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, та заходи тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття митним органом такої попередньої митної декларації для оформлення, а заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності - чинні на дату такого випуску.

Згідно з ч. 13 ст. 259 МК України, якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 МК України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Частинами 1, 6, 7 ст. 263 МК України встановлено, що митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Для продовження строків пред`явлення або декларування митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення власник або уповноважена ним особа звертається до митного органу з письмовою заявою, у тому числі в електронній формі. До заяви додаються відповідні документи, які підтверджують обставини та події, зазначені у частині четвертій цієї статті.

Митний орган на підставі заяви та доданих до неї документів продовжує строк декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення на час, необхідний для усунення причин, що не дали змоги своєчасно задекларувати ці товари, транспортні засоби.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Разом із тим, відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.2012 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), літерний код типу декларації означає: ЕА - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для випуску товарів у митний режим; ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

З огляду на вищенаведене положеннями МК України передбачено два різновиди попередніх митних декларацій: попередня митна декларація, яка містить всі необхідні відомості для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту); попередня митна декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Частиною 1 ст. 200 МК України встановлено, що після надання митним органом дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов`язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене митним органом місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб митного органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 МК України у місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Отже, положення МК України встановлюють момент подачі митної декларації до митного органу, тобто після доставлення таких товарів до цього органу.

У випадку, коли попередня митна декларація містить всі відомості необхідні для поміщення товарів у відповідний режим, то митне оформлення на підставі рішення митного органу може здійснюватися без пред`явлення (доставлення) товарів до цього органу, оскільки митне оформлення здійснюється на підставі попередньої митної декларація як декларації, заповненої у звичайному порядку.

Статтею 270 МК України встановлено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України митом встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України (далі ПК України) з врахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Податок на додану вартість нараховується за ставкою 20% бази оподаткування відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України.

Відповідно до підпункту в) пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Згідно зі ст. 278 МК України та п. 187.8 ст. 187, п. 216.4 ст. 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита, податку на додану вартість та акцизного податку, у разі ввезення товарів на митну територію України є, зокрема, дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Статтею 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок митного товару України, зокрема у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом.

Відповідно до ст. 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів у разі ввезення товарів на митну територію України виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Згідно з ст.292 МК України митні платежі не сплачуються зокрема у разі, якщо відповідного до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів.

Законом №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (Закон №2142-IX, який набрав чинності 5 квітня 2022 року), яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внесено до Податкового та Митного кодексів України такі зміни: у розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено пунктом 911 такого змісту: «Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу»; у розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

У подальшому абзаци 1-4 підпункту 1 пункту 911 розділу XXI МК України та підпункт 69.24 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України виключені на підставі Закону України №2325-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21 червня 2022 року (далі - Закон №2325-IX), який набрав чинності з 00 годин 01 липня 2022 року.

Отже, звільнення від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість за кодом пільги «311», запроваджене Законом №2142-IX, діяло в період з 01 квітня до 00:00 годин 01 липня 2022 року.

Застосування пільги за кодом «311» було здійснено відповідно до положень Закону України №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24 березня 2022 року, який набрав законної сили 05.04.2022 року.

Із матеріалів справи слідує, що 30.06.2022 здійснено пропуск на митну територію України транспортного засобу: «Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні: марка Fiat, модель Croma, номер кузова: НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення: 2006, дата першої реєстрації: 19.12.2006, номер (маркування) двигуна: н/в, тип двигуна: дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна: 2387 куб. см., потужність: 147 кВт, загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5. Торгівельна марка: Fiat. Виробник: Fiat», який переміщувався згідно з попередньою митною декларацією типу IM ЕЕ від 25.06.2022 № UA209000/2022/989537.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 МК України такий вид попередньої митної декларації є попереднім повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України, яке здійснюється шляхом її надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення.

З огляду на це, згідно з ч. 13 ст. 259 МК України для випуску товарів у відповідний режим подається додаткова митна декларація.

Суд встановив, що транспортний засіб був ввезений в Україну за попередньою декларацією типу ЕЕ, з обсягом даних, необхідних для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення. При цьому попередня декларація з обсягом даних, необхідним для випуску в митний режим (тип ЕА) до митного оформлення не подавалась. Тому, на підставі попередньої декларації типу ЕЕ не здійснювалося митне оформлення та випуск товарів у вільний обіг.

Також встановлено, що для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 року до митного поста «Грушів» Львівської митниці подано електронну додаткову митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA209180/2022/045869.

Отже, митне оформлення ввезеного транспортного засобу проведено на підставі додаткової декларацій ІМ 40 ДЕ.

У свою чергу додаткова декларація могла бути подана до митного оформлення лише після доставки транспортного засобу до митного органу.

Відповідно до висновків акта Львівської митниці про результати перевірки з окремих питань від 27.12.2022 встановлено, що транспортний засіб, оформлений за митною декларацією №UA209180/2022/045869, заїхав в зону митного контролю ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці лише 01.07.2022 о 00:56:26 за перепусткою №0-058081.

Оскільки транспортний засіб доставлено в зону митного контролю 01.07.2022, що підтверджується перепусткою №0-058081, подання додаткової митної декларації на транспортний засіб у день, який передує дню доставки до митного органу, а саме 30.06.2022, суперечить вимогам ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України

Суд уже зазначав, що відповідно до ч. 1 ст. 263 МК України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, зокрема для автомобільного транспорту строк доставки товару становить 10 діб (у разі переміщення в зоні однієї митниці - 5 діб) (п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України).

Отже, інспектор, який здійснював митне оформлення транспортного засобу за митною декларацією № UA209180/2022/045869, повинен був відмовити в прийнятті вказаної додаткової митної декларації від 30 червня 2022 року через те, що така декларація подана без дотримання строків, визначених ч. 1 ст. 263 МК України.

Відтак митна декларація на легковий автомобіль, що був у використанні, призначений для перевезення людей, марка Fiat, модель Croma мала бути подана до митного оформлення після 30 червня 2022 року з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах.

Вказані дії призвели до надання преференції за кодом пільги «311», передбачених Законом України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» та як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Отже, митне оформлення товару, ввезеного за митною декларацією № UA209180/2022/045869, було здійснено після припинення строку дії пільги за кодом «311», встановленої Законом № 2142-IX.

З приводу доводів позивача щодо допущених відповідачем порушень процедури проведення документальної невиїзної перевірки, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.08.2025 у справі №320/1916/22, від 13.02.2025 у справі №400/1744/24, від 07.02.2025 у справі №520/1298/23, 05.02.2026 у справі № 420/15422/22, у яких зазначено, що cаме собою порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Зважаючи на міркування розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти як вимоги не до самого акта, а до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, спричинюють настання дефектних наслідків. Водночас не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то вони залежно від характеру можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, але в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Враховуючи викладене, можна констатувати, що оцінка адміністративного акта здійснюється через призму дотримання відповідним суб`єктом владних повноважень процедури його прийняття. Проте формальні процедурні порушення, що не призвели до істотної помилки при прийнятті такого рішення не є безумовною підставою для його скасування, виходячи із меж дискреційних повноважень та прав суб`єкта, який прийняв таке рішення. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно безпосередньо вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Тому надіслання відповідачем повідомлення про проведення документальної невиїзної перевірки без копії наказу про її проведення, а також надання позивачу одного примірника акта від 10.06.2025 №12/25/19/, складеного за результатами перевірки, замість двох, не є вирішальним і не може бути підставою для оцінки рішень як протиправних, оскільки надіслання таких (повідомлення про проведення перевірки та акта, складеного за результатами перевірки) має на меті проінформувати про хід перевірки.

Також суд критично оцінює аргументи позивача щодо прийняття податкових повідомлень-рішень без дотримання встановлених строків їх прийняття, оскільки відповідно до матеріалів справи розгляд заперечень до акта від 10.06.2025 №12/25/19/ відбувся 04.07.2025, письмову відповідь із висновком направлено позивачу 07.07.2025, а спірні податкові повідомлення-рішення надіслані позивачу 11.07.2025, що відповідає приписам ст. 354 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством, та довів правомірність прийнятих рішень, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 березня 2026 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя Д.А. Божук