Справа № 420/26613/25
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/149/26
УХВАЛА

19 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу запозовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич Катерини Володимирівни про визнання протиправною бездіяльність Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради; визнання протиправними дії приватного виконавця Лукасевич К.В., скасування постанов, винесених в межах виконавчого провадження № 78059211,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич Катерини Володимирівни про визнання протиправною бездіяльність Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради; визнання протиправними дії приватного виконавця Лукасевич К.В., скасування постанов, винесених в межах виконавчого провадження № 78059211, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, що виразилась у неврученні мені постанови про адміністративне правопорушення;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Лукасевич К.В., які полягали у внесенні транспортного засобу HUNDAI I 30, державний номер НОМЕР_1 до розшуку без належного повідомлення про відкриття виконавчого провадження;

- скасувати постанову про розшук транспортного засобу, яка була винесена в межах виконавчого провадження № 78059211;

- зобов`язати відповідачів надати суду копії відповідних постанов (про штраф та про відкриття виконавчого провадження);

- стягнути з Відповідача-1 Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради та Відповідача-2 Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич К.В РНОКПП: НОМЕР_2 у рівних частках на користь позивача та на користь АБ "П.О. ПРАВА ЛЮДИНИ" сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 року справу за підсудністю передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

09.10.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року справу за підсудністю передано на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси.

16.01.2026 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В.

Матеріали справи суддя отримала 19.01.2026 року.

Ухвалою суду від 06.02.2026 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19.02.2026 року.

До суду 17.02.2026 року від представника Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Щербань С.А. надійшов відзив на позов, згідно якого просив у задоволені позову відмовити.

До суду 17.02.2026 року від представника ОСОБА_1 адвоката Пирхавко О.В. надійшла відповідь на відзив, згідно якої просив позов задовольнити.

До суду 19.02.2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої просиладану справу передати за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду, оскільки Приморський районний суд м. Одеси не має юрисдикції для розгляду даного позову, як неналежний суд.

У судове засідання 19.02.2026 року з`явилися Шустер М.Ю., її представник адвокат Пирхавко О.В., представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Хорунжа В.Г. та представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич Катерини Володимирівни адвокат Гросу В.Є.

Протокольною ухвалою суд прийняв відзив та відповідь на відзив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Пирхавко О.В. зауважив, що дана справа відносить до виключної підсудності Одеського окружного адміністративного суду, оскільки у Приморського районного суду м. Одеси не має права розглядати заявлені вимоги, як до органу місцевого самоврядування, так і до приватного виконавця. У позові не оскаржується постанова про адміністративне правопорушення, а оскаржується саме бездіяльністьДепартаменту та протиправні дії приватного виконавця. Просив передати дану справу для розгляду за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич Катерини Володимирівни адвокат Гросу В.Є. зауважив, що заявлені стороною позивача вимоги не підлягають розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Хорунжа В.Г. підтримала думку учасників щодо передачі даної справи для розгляду за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Шустер М.Ю. підтримала свого представника.

Суд оголосив про перехід до стадії проголошення ухвали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає, що справу помилково передано до Приморського районного суду м. Одеси.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції Українисудоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року), висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена норма визначає вичерпний перелік рішень, які може ухвалити загальний місцевий суд як адміністративний суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому, загальний місцевий суд як адміністративний суд не може розглядати в порядку статті 286 КАС України справи, пов`язані із визнанням дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними та зобов`язання вчинити певній дії, а вказана категорія справи підлягає розгляду окружним адміністративним судом на загальних засадах.

Заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовані главою 20 КУпАП.

У ст. 260 КУпАП визначено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 267 КУпАП, адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень(нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У судовому засіданні представник позивача та позивач чітко зазначили, що розгляд цього позову Приморським районним судом м. Одеси вважають таким, що розглядається неналежним судом, не погоджуються з предметною підсудністю, позивач не оскаржує саму постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності та не погоджується з розглядом даної справи Приморським районним судом м. Одеси.

Таким чином судом встановлено, що відсутня позовна вимога про оскарження відповідно до ч. 1 ст. 288 КУпАП постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим даний позов не підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом. Саме у зв`язку з цим позивач також просить передати справу на розгляд до належного суду, то до Одеського окружного адміністративного суду.

Частиною 3 ст. 21 КАС України закріплено, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Вимоги про протиправність бездіяльності Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, що виразилась у неврученні ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення, та про протиправність дій приватного виконавця Лукасевич К.В., які полягали у внесенні транспортного засобу HUNDAI I 30, державний номер НОМЕР_1 до розшуку без належного повідомлення про відкриття виконавчого провадження не відноситься до підсудності, що може розглядатися Приморським районним судом м. Одеси, позивач не оскаржує постанову про її притягнення до адміністративної відповідальності.

Вищевказані позовні вимоги пов`язанні з діями та бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та приватного виконавця, тож такі позовні вимоги не підлягають розгляду місцевим судом як адміністративним.

Таким чином, суд вважає, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич Катерини Володимирівни про визнання протиправною бездіяльність Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради; визнання протиправними дії приватного виконавця Лукасевич К.В., скасування постанов, винесених в межах виконавчого провадження № 78059211,не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 317 КАС України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або часткова, п.1 ч.3 даної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

З наведеного вище суд вважає, що дана справа підлягає передачі за підсудністю Одеському окружному адміністративному суду, адже вимоги, заявлені позивачкою, належить до юрисдикції Одеського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла, й враховуючи перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці з 23.02.2026 року по 27.02.2026 року та у відряджені 02.03.2026 року, датою складення цього судового рішення є 04.03.2026 року.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 29, 30, 286, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про передачу справи за підсудність задовольнити.

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Лукасевич Катерини Володимирівни про визнання протиправною бездіяльність Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради; визнання протиправними дії приватного виконавця Лукасевич К.В., скасування постанов, винесених в межах виконавчого провадження № 78059211, передати за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду (65062, м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 04.03.2026 року.

Суддя: Домусчі Л.В.