Справа № 260/9557/25
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 березня 2026 року м. Ужгород № 260/9557/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області, в якому просить: 1) визнати протиправною відмову Виноградівської міської ради Закарпатської області від 21 жовтня 2025 року № 02.1-24/49 у наданні публічної інформації ОСОБА_1 запитувану у запиті від 15 жовтня 2025 року; 2) зобов`язати Виноградівську міську раду Закарпатської області у разі відсутності запитуваної ОСОБА_1 у запиті від 15 жовтня 2025 року публічної інформації - створити таку публічну інформацію; 3) зобов`язати Виноградівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 15 жовтня 2025 року щодо доступу до публічної інформації та надати запитувану публічну інформацію.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області задоволено частково. Визнано протиправною відмову Виноградівської міської ради Закарпатської області від 21 жовтня 2025 року №02.1-24/49 у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 15 жовтня 2025 року в частині пунктів 3, 4, 5. Зобов`язано Виноградівську міську раду Закарпатської області у разі відсутності запитуваної ОСОБА_1 у запиті від 15 жовтня 2025 року публічної інформації - створити таку публічну інформацію. Зобов`язано Виноградівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 15 жовтня 2025 року щодо доступу до публічної інформації в частині пунктів 3, 4, 5 та надати запитувану публічну інформацію. В решті позову відмовлено.

02 березня 2026 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

04 березня 2026 року відповідач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» заяву, в якій проти ухвалення додаткового рішення заперечив. Просив врахувати те, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру.

Розглянувши подану представником позивача заяву, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 143 КАС України, у випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

Нормами ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з поданих представником позивача документів, позивач заявив до відшкодування 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката представник позивача долучила копію договору про надання правничої допомоги № від 26 вересня 2024 року, додатку №3 до договору від 12.11.2025, акту прийому-передачі наданих послуг від 20.12.2025 та квитанції про оплату №2148-0369-8236-0392 від 18.11.2025.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ч. 7 ст. 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу ч.ч 7 та 9 зазначеної статті встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 26 вересня 2024 року, адвокат Гудковська Вікторія Сергіївна зобов`язується за дорученням клієнта ОСОБА_1 надати правничу допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити послуги.

Згідно з п. 1 додатку №3 до договору №26092024-1, адвокат зобов`язується надати правничу допомогу відповідно до умов Договору шляхом вивчення наданих клієнтом документів (зокрема, запиту на публічну інформацію Клієнта та відмовою Виноградівської міської ради Закарпатської області від 21 жовтня 2025 року №02.1-24/49); підготовки та проведення консультації щодо визначення способу захисту порушеного права; написання та подання в електронному суді позовної заяви про визнання дій Виноградівської міської ради Закарпатської області протиправними і зобов`язання вчинити певні дії; написання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення та одного додаткового процесуального документа (у разі потреби).

П. 4 додатку №3 до договору №26092024-1 визначено, що за послуги за цим Додатком клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату на суму 10000,00 грн.

Актом прийому-передачі наданих послуг від 20.12.2025 сторони підтвердили надання адвокатом наступних послуг:

- проведення консультації щодо визначення способу захисту порушеного права;

- написання та подання в електронному суді позовної заяви до Закарпатського окружного адміністративного суду про визнання дій Виноградівської міської ради Закарпатської області протиправними і зобов`язання вчинити певні дії;

- написання та подання в електронному суді додаткових пояснень по справі №260/9557/25 до Закарпатського окружного адміністративного суду;

- написання та подання в електронному суді заяви про ухвалення додаткового рішення по справі № 260/9557/25 до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Суд вважає, що при вирішенні питання про стягнення на користь позивача судових витрат суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з прецедентною практикою такого заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

Дослідивши заявлене обґрунтування витрат на правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що такі відповідають критерію розумності їх розміру у співвідношенні до складності справи. Так, в акті прийому-передачі наданих послуг наведено детальний опис наданих адвокатом послуг. Такий опис співпадає з наявними в матеріалах справи відомостями та поданим до суду процесуальним документам. Наведені в поданих письмових поясненнях та заявах доводи є ґрунтовними та змістовними, що свідчить про значний обсяг виконаної адвокатом роботи.

Варто зазначити, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на зазначене суд вважає, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача у пропорційному співвідношенні до задоволених позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги були задоволені частково шляхом зобов`язання Виноградівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 15 жовтня 2025 року щодо доступу до публічної інформації в частині пунктів 3, 4, 5 та надати запитувану публічну інформацію. В решті позову відмовлено.

Отже, з відповідача належить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 143, 243, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

2. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Виноградівської міської ради Закарпатської області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 5, м. Виноградів, Берегівський район, Закарпатська область, 90300, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (Шість тисяч гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Ващилін