Справа № 420/24664/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області №3202/0406 від 30.01.2025 форми «В4»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області №3203/0406 від 30.01.2025 форми «Р», в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.07.2025 року позивач в порядку судового оскарження за ст. 56 Податкового кодексу України звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з відповідною позовною заявою в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №35196/0707 від 22.07.2024 форми «В4». (справа №420/23807/25), наявність якого була підставою для складення акта перевірки 18.12.2024 року №58373/10-36-04-06/42085652 та прийняття спірних податкових повідомлень - рішень від 30.01.2025 №3202/0406 та №3203/0406, спірність яких є предметом спору по даній справі.

Таким чином, оскільки 17.07.2025 року позивач скористався своїм правом на оскарження податкового повідомлення - рішення форми «В4» №35196/0707 від 22.07.2024 року у спосіб, передбачений ст. 56 ПК України, то, винесені податкові повідомлення - рішення від 30.01.2025 №3202/0406 та №3203/0406 на підставі акту перевірки 18.12.2024 року №58373/10-36-04-06/42085652 є такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до

Ухвалою від 28.07.2025 року позов залишено без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав до суду відзив у якому вимоги не визнав та зазначив, що ГУ ДПС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2024 року, за результатами якої складено акт перевірки № 35440/10-36- 07-07/42085652 від 19.06.2024 року та податкове повідомлення-рішення форма В4 № 35196/0707 від 22.07.2024 року, (направлено засобами поштового зв`язку 22.07.2024 року, дата вручення 05.08.2024 року). Сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, згідно вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, становить 9 515 989 грн.

На підставі п.п.20.1.4, п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 з урахуванням строків давності, визначених ст. 102, п. 69.9 ст. 69.9 підрозділу 10 розділу XX, у порядку визначеному ст.76 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, ПКУ, Кодекс) ГУ ДПС у Київській області проведено перевірку даних, задекларованих у Податковій декларації' з податку на додану вартість за період жовтень 2024 платника податків ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ». За результатом перевірки складено акт від 18.12.2024 № 58373/10-36-04-06/42685652. Зазначений акт камеральної -перевірки було направлено на поштову адресу Позивача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення та отримано Камеральною перевіркою встановлено, що на порушення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, у декларації З ПДВ за жовтень 2024 року платником невірно включено до податкового кредиту від`ємне значення попереднього звітного періоду в сумі 9 515 989 грн., чим завищено податковий кредит на суму ПДВ 9 141 042 грн., та заниження податкових зобов`язань на суму 374 947грн.

За результатами проведеної камеральної перевірки ГУ ДПС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення від 30.01.2025 № 3202/0406 та № 3203/0406, які направлені засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про- вручення та вручені 18.02.2025.

Відповідно до вимог пп. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України перевіркою зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 9 141 042 грн. та збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 374 947 грн.

Станом на дату складання акту камеральної перевірки від 18.12.2024 № 58373/10-36-04-06/42085652 та податкових повідомлень-рішень від 30.01.2025 № 3202/0406 та № 3203/0406 ППР Форми В4 35196/0707 від 27.07.2024 року не оскаржувалося в судовому чи адміністративному порядку та мало статус узгодженого. Як зазначає сам Позивач у позовній заяві, до суду з оскарженням вищезазначеного податкового повідомлення-рішення він звернувся 17.07.2025. тобто через 6 місяців від прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в даній справі. Таким чином, контролюючим органом не було порушено процедури прийняття податкових повідомлень-рішень та діяв в межах законодавства.

Ухвалою суду від 29.01.2026 року зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`яти робочих днів з дня отримання ухвали, копію документів на підтвердження вручення ТОВ "Сіларк прайм" податкових повідомлень -рішень від 22.07.2024 року №35196/0707 та №35197/0707 (розписки в отриманні ППР, чи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення).

Ухвалою суду від 05.03.2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін відмовлено.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає не задоволенню з наступних підстав.

ГУ ДПС у Київській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2024 року, за результатами якої складено акт перевірки № 35440/10-36- 07-07/42085652 від 19.06.2024 року та податкове повідомлення-рішення форма В4 № 35196/0707 від 22.07.2024 року, яке було направлено засобами поштового зв`язку 22.07.2024 року, та вручення 05.08.2024 року про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні.

Сума завищення від`ємного значення підприємством, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, згідно вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, становила 9 515 989 грн.

На підставі п.п.20.1.4, п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 у порядку визначеному ст.76 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI ГУ ДПС у Київській області проведено перевірку даних, задекларованих ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ». у Податковій декларації' з податку на додану вартість за період жовтень 2024.

За результатом перевірки складено акт від 18.12.2024 № 58373/10-36-04-06/42685652. Зазначений акт камеральної перевірки було направлено на поштову адресу Позивача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення та отримано ТОВ 09.01.2025 року про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні.

Камеральною перевіркою встановлено, що на порушення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, у декларації з ПДВ за жовтень 2024 року платником невірно включено до податкового кредиту від`ємне значення попереднього звітного періоду в сумі 9 515 989 грн., чим завищено податковий кредит на суму ПДВ 9 141 042 грн., та заниження податкових зобов`язань на суму 374 947грн.

За результатами проведеної камеральної перевірки ГУ ДПС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення від 30.01.2025 № 3202/0406 форми «В4», яким підприємству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 9 141 042 грн.;

та від 30.01.2025 №3203/0406 форми «Р», яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 412 441,70 грн (в т.ч. штраф).

Вищевказані ППР були направлені відповідачем засобами поштового зв`язку на адресу ТОВ з рекомендованим повідомленням та вручені 28.02.2025 про що свідчить підпис.

З податковими повідомленнями-рішеннями №35196/0707 від 22.07.2024 форми «В4», та №35197/0707 від 22.07.2024 форми «Р». позивач не погодився та 17.07.2025 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про їх скасування. Ухвалою суду від 10.09.2025 року відкрито провадження по справі, та рішення не прийнято.

Також позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями 30.01.2025 № 3202/0406 форми «В4» та від 30.01.2025 №3203/0406 форми «Р» та звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п.п.14.1.7. п.14.1 ст.14 ПКУ оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами оскарження, або в судовому порядку.

Відповідно п.54.3. ст.54 ПКУ контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

Згідно ст.56ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Процедура адміністративного оскарження закінчується:

днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;

днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;

днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Та як встановлено судом на час прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №3202/0406 від 30.01.2025 форми «В4», та №3203/0406 від 30.01.2025 форми «Р» позивач не оскаржував ані в адміністративному, ані в судовому порядку податкового повідомлення-рішення №35196/0707 від 22.07.2024 форми «В4», яке вважалось згідно ст.56 ПКУ узгодженим, а тому з боку відповідача відсутні порушення податкового законодавства щодо процедури їх прийняття, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Також суд зауважує, що згідно п.42.2 ст.42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому подача позову ТОВ в липні 2025 року до суду з вимогами щодо оскарження податкового повідомлення-рішення №35196/0707 від 22.07.2024 не свідчить про наявність його неузгодженість станом на 30.01.2025 року, так як воно було належним чином вручено ТОВ та 10 денний строк на його оскарження сплив.

Розглянувши спір в межах підстав зазначених в позовних вимогах, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.139 КАС України, підстав для розподілу судових витрат у суду немає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 192-194, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» (65039, м. Одеса, вул.Середньофонтанська, буд., 9а, приміщення 229) .

Відповідач Головне управління ДПС у Київській області (03151, м.Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а) .

Суддя Іванов Е.А.

.