Справа № 420/27812/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/27812/25

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 03.10.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (нині - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України), третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 08.08.2025 у виконавчому провадження №78446518 про накладення штрафу у розмірі 5100грн., за невиконання без поважних причин судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 відмовлено у задоволенні позову, оскільки з 26.01.2021 відповідачем нарахований розмір пенсії ОСОБА_1 не у відповідності до рішення суду у справі №420/6221/21 в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що на виконання судового рішення у справі №420/6221/21 позивачем здійснено з 26.10.2024 належний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , та сума доплати за період з 05.12.2018 по 31.10.2021 в розмірі 578545,24грн. буде виплачена після надходження бюджетних асигнувань.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що апеляційним судом Одеської області видано довідку 10.03.2020 №06-21/257/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , згідно якої станом на 01.01.2020 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 236457грн., з них: посадовий оклад 131375грн., доплата за вислугу років 105100грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/6221/21 (набрало законної сили 05.10.2021) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 05.12.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

23.06.2025 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/6221/21.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.06.2025 відкрито виконавче провадження №78446518 з виконання виконавчого листа №420/6221/21.

Відповідно до п.2 вищезазначеної постанови боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.07.2025 №1500-0308-5/117807 повідомлено державного виконавця про те, що позивачем здійснено з 26.10.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Сума доплати за період з 05.12.2018 по 31.10.2021 склала 578545,24грн. та буде виплачена після надходження бюджетних асигнувань.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.08.2025 у виконавчому провадженні №78446518 накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 5100грн. за не виконання судового рішення.

Відповідно до п.2 вищезазначеної постанови боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу за невиконання без поважних причин судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (надалі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 3 вищезазначеної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною 2 вищезазначеної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Статтею 75 Закону України №1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200грн.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Повертаючись до обставин цієї справи, колегією суддів встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.08.2025 у виконавчому провадженні №78446518 накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 5100грн. за не виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційним судом Одеської області видано довідку 10.03.2020 №06-21/257/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , згідно якої станом на 01.01.2020 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 236457грн., з них: посадовий оклад 131375грн., доплата за вислугу років 105100грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №420/6221/21 (набрало законної сили 05.10.2021) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 05.12.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Тобто, після здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.02.2020, її розмір повинен становити 90% від 236457грн.

Однак, згідно перерахунку пенсії від 26.01.2021 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 57109,10грн, що складає 24,15% від 236457грн. та свідчить про не виконання рішення суду у справі №420/6221/21.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 ст.76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Так, позивачем на доведення позовних вимог не надано до суду належних та достатніх доказів протиправності оскаржуваної постанови від 08.08.2025 у виконавчому провадження №78446518 про накладення штрафу у розмірі 5100грн., за невиконання без поважних причин судового рішення, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, розглянув справу з дотриманням норм матеріального, процесуального права, а тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 272, 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв