Справа № 300/1292/26
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. справа № 300/1292/26

14 год. 10 хв.

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2026 о 14.26 год Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" (Відповідач-1), ОСОБА_1 (Відповідач-2) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача - "Івано-Франківськ Теплогенерація" несплаченого протягом 240 календарних днів податкового боргу в сумі 4 565 872,75 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими статтею 289-2 КАС України та встановлено відповідачам строк до 13:00 год 09.03.2026 для подання відзиву на позов.

Згідно довідки про доставку електронного листа, зазначена ухвала доставлена до електронного кабінету товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" 06.03.2026 о 19:00 год.

Відтак, відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали від 06.03.2026 вручена товариству з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" належним чином. Як наслідок, суд доходить висновку й щодо належного повідомлення ОСОБА_1 , як посадової особи товариства.

Відповідачі, у строк встановлений судом, своїм правом на подання відзиву на позов не скористались.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими статтею 289-2 КАС України за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" зареєстроване як юридична особа з 28.08.2020 та перебуває на податковому обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, керівником товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" є Обушак Мирослав Дмитрович (а.с.24-27).

Згідно довідки від 06.03.2026 та картки особового рахунку платника податків за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 4 565 872,75 грн з податку на додану вартість, податку на прибуток та екологічного податку (а.с.4-11).

Зазначена заборгованість утворилася в результаті не сплати у встановлений ПК України строк грошових зобов`язань та підтверджується рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/3151/25 від 27.01.2025 про стягнення податкового боргу з ТОВ "Івано-Франківськ Теплогенерація" в розмірі 5 671 733,94 грн (а.с.17-20).

Відповідно до п. 59.5. ст.59 Податкового кодексу України контролюючим органом було сформовано податкову вимогу від 07.02.2025 за №0-0919 на суму 2 243 196,70 грн. та доставлено до електронного кабінету платника 28.02.2025 (а.с.12, 13).

Згідно довідки ГУ ДПС в Івано-Франківській області, відсутні зобов`язання держави щодо повернення ТОВ "Івано-Франківськ Теплогенерація" помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника (а.с.15).

У зв`язку із непогашення заборгованості протягом 240 календарних днів з дати вручення податкової вимоги про сплату податкового боргу, позивач звернувся з цим позовом до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику ТОВ "Івано-Франківськ Теплогенерація" ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно із п.п. 20.1.35-2 п. 20.1 статті 20 ПК України, контролюючому органу надано право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-XII.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із пунктом 87.14 статті 87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.

Системний аналіз положень пункту 87.13 статті 87 ПК України та частини першої статті 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

У постанові Верховного Суду від 12.09.2024 у справі №120/2322/24 вказано, що підставами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; несплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Як зазначено судом вище, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу від 07.02.2025 за №0-0919 на суму 2 243 196,70 грн. та доставлено до електронного кабінету платника 28.02.2025.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 статті 45 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, податкова вимога форми від 07.02.2025 за №0-0919 на суму 2 243 196,70 грн вважається врученою і після того не відкликалася, тобто залишилася без виконання, а податковий борг Відповідачем-1 не погашено. При цьому податковий борг з моменту направлення податкової вимоги не переривався.

Крім того, судом встановлено, що на виконання абзацу першого пункту 95.3, абзацу другого пункту 95.5 статті 95 ПК України, позивачем вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців відповідача як на підставі рішення суду так і на підставі рішення керівника (а.с.21).

Отже, на момент звернення контролюючого органу до суду, податковий борг Відповідачем-1 не сплачено. Докази вчинення будь-яких дій, спрямованих на погашення податкового боргу у матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на наявність у товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення товариству податкової вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування судом тимчасового обмеження до керівника вказаної юридичної особи Обушака Мирослава Дмитровича у праві виїзду за межі території України до погашення суми податкового боргу.

При цьому, суд також враховує що обмеження у праві виїзду за межі території України є забезпечувальним заходом, який має тимчасовий характер і відповідно до пункту 87.14 статті 87 ПК України закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Отже, оскільки обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України пов`язано з наявністю певних обставин, суд вважає за необхідне визначити в рішенні суду межі застосування такого заходу, а саме, суд вказує, що застосований забезпечувальний захід у вигляді обмеження у праві виїзду за межі території України зберігає чинність до моменту погашення податкової заборгованості або до настання інших обставин, зазначених в пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262, 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" (, вул. Індустріальна, 34/4, м. Івано-Франківськ, 76014), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження керівнику товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ Теплогенерація" (, вул. Індустріальна, 34/4, м. Івано-Франківськ, 76014) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі території України до моменту погашення податкового боргу у розмірі 4 565 872 (чотири мільйони п`ятсот шістдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 75 копійок або настання інших обставин, зазначених в пункті 87.14 статті 87 Податкового кодексу України.

Згідно із частиною 8 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду у справах про встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах про встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи не перешкоджає його виконанню.

Відповідно до частини 3 статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк із дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Матуляк Я.П.