Справа № 160/29602/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Байрак П.І.,
представника позивача - Безуєвського Ю.М.,
представника відповідача - Сухотської К.В.,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, та з урахуванням збільшення позовних вимог, просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення перевірки контролюючим органом не враховані Сертифікати від 01.12.2023 № 1200-23-4625 та від 01.12.2023 № 1200-23-4624 про форс-мажорні обставини, якими Дніпропетровська Торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини щодо обов`язку ТОВ «НПК ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» своєчасно завершити імпортні операції за контрактами № LJX2021 від 14.12.2021 та № DG20220125 від 25.01.2022, укладені з Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай).
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначив підготовче засідання, встановив учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.
Згідно відзиву на позовну заяву контролюючий орган зазначив про те, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення є правомірним, оскільки прийнято на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України. Також зазначив, що положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими зупинено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не розповсюджуються на строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, що врегульовано законодавством у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду.
Також на думку відповідача, позивачем не вжито жодного заходу, передбаченого нормами статті 13 Закону № 2473 щодо зупинення строків розрахунків за укладеними зовнішньоекономічними договорами (відсутність позовної роботи та звернення до суду; відсутність звернення до Мінекономіки щодо отримання висновку; відсутність відповідного сертифікату, що засвідчує форс-мажорні обставини (неможливість отримання товару) за кожним укладеним з нерезидентом договором).
Згідно наданої позивачем відповіді на відзив, позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, зазначає, що відповідач обгрунтував свою позицію з посиланням на приписи підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу, однак, позовна заява не містить посиланням на дану норму Податкового кодексу та позиція позивача ними не обґрунтовувалися.
Позивач також вказав, що і під час перевірки та до матеріалів справи надано докази звернення Товариства до Мінекономіки для отримання висновків щодо подовження строків проведення розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами № LJX2021 від 14.12.2021 та № DG20220125 від 25.01.2022, докази отримання таких висновків, сертифікати Дніпропетровської Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини за даними контрактами і додаткових документів (листів логістичних компаній), які свідчать про наявність форс-мажорних обставини та прямий причинно-наслідковий зв`язок між ними і неможливістю для ТОВ «НПК ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» забезпечити доставку та митну територію України товару по контрактам від 14.12.2021 № LJX2021 та від 25.01.2022 № DG20220125 у межах встановленого Національним банком України граничного 365-денного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
До того ж, щодо доводів відповідача про те, що позивачем порушено приписи п.14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», позивач вказав, що норма п.14-2 Постанови № 18 не підлягає застосуванню до зазначених операцій з перерахування передоплати за контрактом № LJX2021 від 14.12.2021 за контрактом № DG20220125 від 25.01.2022, які були здійснені до прийняття Постанови № 18 і тим більше до доповнення цієї Постанови пунктом 14-2 (04.04.2022) та встановленої ним дати початку застосування визначених граничних строків 05.04.2022.
В судовому засіданні 23.12.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву до 08.01.2026.
В судовому засіданні 08.01.2026 суд поновив судовий розгляді справи зі стадії з`ясування обставин справи зокрема, в частині з`ясування обставин листування позивача із контрагентом з приводу неможливості виконання умов контракту, у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, а також щодо обставин надсилання позивачу Державною податковою службою України Рішення про продовження розгляду скарги від 12.08.2025. З цією метою суд повернувся до підготовчого провадження та витребував у позивача копії листів від 03.08.2022 №11-4 та від 04.07.2022 №10-2, які скеровані контрагенту за контрактом від 14.12.2021 та 25.01.2022 та відповіді на ці листи з перекладом на українську мову, а також докази на підтвердження позиції щодо неотримання від ДПС України Рішення про продовження розгляду скарги від 12.08.2025 року, та (за наявності) докази листування або взаємодії з контролюючим органом виключно в електронній формі, у відповідача - докази на підтвердження направлення Рішення ДПС України про продовження розгляду скарги від 12.08.2025 поштовим або електронним шляхом та відповідні пояснення.
Судом оголошено перерву до 22.01.2026.
21.01.2026 представником позивача надані витребувані судом докази та письмові пояснення.
В судовому засіданні 22.01.2026 судом задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 05.02.2026.
04.02.2026 від відповідача надійшли витребувані протокольною ухвалою від 08.01.2026 докази.
Судове засідання 05.02.2026 знято з розгляду, учасників справи повідомлено про те, що наступне судове засідання відбудеться 19.02.2026.
Судове засідання 19.02.2026 знято з розгляду, учасників справи повідомлено про те, що наступне судове засідання відбудеться 24.02.2026.
В судовому засіданні 24.02.2026 суд закрив підготовче провадження, перейшов до розгляду справи по суті в частині з`ясування обставин щодо листування позивача із контрагентом з приводу неможливості виконання умов контракту у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, а також щодо обставин надсилання позивачу Державною податковою службою України Рішення про продовження розгляду скарги від 12.08.2025.
В судовому засіданні 24.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву до 05.03.2026.
В судовому засіданні 05.03.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши в судовому засіданні позиції учасників процесу, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
За результатами перевірки складено акт № 2417/04-36-07-09/33956453 від 27.05.2025, згідно висновків якого, встановлено порушення ч.3 ст.13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі Закон № 2473-VIII), зовнішньоекономічних контрактів від 14.12.2021 № LJX2021, від 25.01.2022 № DG20220125, від 02.04.2024 № 02.04.2024, від 04.04.2024 № 0424 за період з 14.12.2021 по 13.05.2025.
18.06.2025 позивачем на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області було подано письмові заперечення на Акт перевірки у частині наведених в ньому висновків про порушення чинного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних контрактів від 14.12.2021 № LJX2021 та від 25.01.2022 № DG20220125.
Згідно розрахунку пені (додаток до ППР), за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «НПК ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» було нараховано пеню у загальній сумі 8 108 350,63 грн., яка складається з пені:
- за період з 04.11.2024 по 10.11.2024 за Договором постачання від 02.04.2024 № 02-04/2024 у сумі 22 663,87 грн.;
- за період з 06.11.2024 по 22.02.2025 за Договором постачання від 04.04.2024 № 0424 у сумі 318 418,38 грн.;
- за період з 12.01.2023 по 21.12.2023 за Договором постачання від 14.12.2021 № LJX2021 у сумі 6 811 852,53 грн.;
- за період з 04.02.2023 по 21.12.2023 за Договором постачання від 25.01.2022 № DG20220125 у сумі 955 415,85 грн.
Рішенням від 12.08.2025 № 23291/6/99-00-06-01-03-06 Державна податкова служба України продовжила розгляд скарги до 29.09.2025.

Рішенням від 26.09.2025 № 28019/6/99-00-06-01-03-06 Державна податкова служба України скаргу позивача залишила без задоволення, ППР № без змін.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № в частині нарахування пені за період з 12.01.2023 по 21.12.2023 за Договором постачання від 14.12.2021 № LJX2021 у сумі 6 811 852,53 грн та за період з 04.02.2023 по 21.12.2023 за Договором постачання від 25.01.2022 № DG20220125 у сумі 955 415,85 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд дійшов таких висновків.

Щодо прийняття ДПС України рішення про продовження строку розгляду скарги та надсилання його на адресу позивача.

Згідно з п. 55.1. ст. 55 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Серед підстав заявленого позову позивач зазначив про те, що вважає скаргу на податкове повідомлення рішення від 08.07.2025 № задоволеною, оскільки Державна податкова служба України розглянула його скаргу понад строки встановлені Податковим кодексом України, а рішення про продовження розгляду скарги ДПС України не ухвалювалось та не надсилалось на податкову адресу позивача.

Пунктом 56.8 статті 56 ПК України установлений строк розгляду контролюючим органом скарги платника податків, відповідно до якого контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 цієї статті передбачені наслідки за недотримання обов`язку прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку, визначеного пунктом 56.8 статті 56 ПК України.

Так, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Отже, юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого ПК України або продовженого рішенням керівника контролюючого органу (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) строку розгляду скарги платника податків, тобто не направлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення строків дня. Такий самий правовий наслідок настає в разі, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника, або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків розгляду скарги не було надіслано платнику податків до спливу двадцятиденного строку для розгляду скарги в процедурі адміністративного оскарження.

Такий висновок неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема у постановах від 03.09.2020 у справі № 813/4013/16, від 18.02.2020 у справі № 200/9042/19-а, від 19.09.2023 у справі № 803/1247/15-а.

Таким чином, для застосування наслідків, передбачених пунктом 56.9 статті 56 ПК України, необхідним є достеменне з`ясування обставин того, чи було надіслано платнику податків рішення за результатами розгляду його скарги, поданої в порядку адміністративного оскарження.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 30.10.2025 у справі № 520/36748/23, де суд касаційної інстанції звертає увагу, що для застосування приписів пункту 56.9 статті 56 ПК України необхідним є розмежування обставин виконання податковим органом обов`язку із надсилання рішення про результати розгляду скарги та обставин отримання платником податків такого рішення чи настання інших обставин, які свідчать про отримання такого рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд наголосив, що для застосування судами наслідків, визначених пунктом 56.9 статті 56 ПК України, необхідним є встановлення факту неприйняття або ненаправлення контролюючим органом у строки, встановлені зазначеною нормою, відповідного рішення взагалі. Обставини ж прийняття такого рішення, але при цьому порушення податковим органом порядку його доведення до відома платника податків, слід розцінювати як такі, що підлягатимуть оцінці при вирішенні питання про поновлення такому платнику податків строків звернення до суду з метою оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень по суті виявлених порушень.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що 30.07.2025 позивач подав скаргу на податкове повідомлення-рішення від 08.07.2025 №, вказана скарга отримана Державною податковою службою України 01.08.2025, про що свідчить відмітка на поштовій накладній (а.с. 27 т.1).

12.08.2025 Державною податковою службою України ухвалено рішення №23291/6/99-00-06-01-03-06 про продовження розгляду скарги до 26.09.2025. Вказане рішення направлено на податкову адресу позивача та повернуто до відправника неврученим, з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 224 т.1).

При цьому, наданими відповідачем доказами щодо надсилання позивачу Рішення від 12.08.2025, як-то: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №699, список №1076 поштовий відправлень ДПС України за 12.08.2025, підтверджується факт надіслання на податкову адресу позивача Рішення ДПС України від 12.08.2025.

Таким чином, рішення Державної податкової служби України від 26.09.2025 № № 28019/6/99-00-06-01-03-06 було прийняте в межах строків, визначених пунктом 56.8 статті 56 ПК України, з урахуванням продовження строку розгляду скарги Рішенням від 12.08.2025 № 23291/6/99-00-06-01-03-06 до 26.09.2025, а тому відсутні підстави вважати, що скарга позивача є задоволеною.

Щодо суті виявлених порушень податкового законодавства під час проведення перевірки.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом №2473-VIII.

Частиною 1 статті 3 Закону №2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 11 Закону №2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Відповідно до частин 5, 6 статті 11 Закону №2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з частинами 9 статті 11 Закону №2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Згідно з частиною 10 статті 11 Закону №2473-VIIIУ разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 12 Закону №2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з частинами 1, 3, 5, 8 статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті визначено Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 (далі - Положення № 5).

Згідно з пунктами 21, 23 Положення №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

З огляду на введення в Україні воєнного стану НБУ змінив граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту. Відповідно до указаних змін у період з 05 квітня 2022 року по 07 червня 2022 року такі строки становили 90 календарних днів, з 07 червня 2022 року по 07 липня 2022 року - 120 календарних днів, з 07 липня 2022 року - 180 календарних днів. При цьому змінені Постановою №18 строки застосовуються лише до операцій, що здійснені з 05 квітня 2022 року.

Частиною 5 ст. 13 Закону №2473-VIII унормовано, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару)

Частина 6 ст. 13 Закону №2473-VIII передбачає, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Положеннями ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Здійснивши аналіз наведених норм права, Верховний Суд у постанові від 24.12.2025 у справі № 240/27873/23 дійшов до такого правового висновку: «У разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин. Тобто, законодавцем передбачено випадок не застосування фінансової відповідальності у вигляді нарахування пені (зупинення строку нарахування пені) лише у разі виникнення форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання контрагентом договору».

До того ж, здійснюючи правовий аналіз зазначених вище норм права у сукупності Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (постанова від 27 лютого 2025 року у справі № 520/2941/24) при перегляді судових рішень у подібному спорі дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від попередньо сформованих висновків касаційного суду, а саме таких:

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку (постанови від 12 грудня 2024 року у справі №380/839/24, від 14 січня 2025 року у справі №440/17191/23, з урахуванням постанов Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі №914/2994/22);

- підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку (постанови від 05 грудня 2023 року у справі № 917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі № 908/2287/17 тощо);

- має бути встановлено (доведено) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку (постанови від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі № 812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16).

В цій справі позивач не заперечує щодо вказаних у висновках Акту перевірки контролюючим органом порушеннях щодо строків отримання товару по зовнішньоекономічним контрактам від 14.12.2021 № LJX2021 та від 25.01.2022 № DG20220125. Однак, за твердженням позивача, вказана обставина стала наслідком настання форс-мажорних обставин, які належним чином підтверджені. Зазначені обставини виключають можливість застосування до підприємства штрафних санкцій у вигляді пені.

При цьому, під час перевірки позивачем надані сертифікати, яким ТПП засвідчила форс-мажорні обставини стосовно виконання зовнішньоекономічних контрактів від 14.12.2021 № LJX2021 та від 25.01.2022 № DG20220125, однак такі сертифікати не були взяті до уваги контролюючим органом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем (покупцем) та нерезидентом Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) (постачальником) 14.12.2021 укладено контракт № LJX2021 на поставку обладнання до папероробної машини.

За умовами цього контракту загальна вартість Обладнання, що поставляється за цим Контрактом, становить 361 000,00 доларів США (триста шістдесят одна тисяча доларів США 00 центів) (код валюти 840). Ціна включає доставку на умовах FOB Qingdao (Incoterms 2010), вартість упаковки, тари та маркування. Продавець несе всі витрати з поставки Обладнання на умовах FOB. Покупець несе всі витрати та ризики, пов`язані з виконанням митних формальностей при ввезенні Обладнання на свою територію (пункти 2.1-2.4 контракту).

Пунктом 2.7 контракту передбачено, що покупець здійснює оплату вартості Обладнання, зазначеної в п. 2.1. цього Контракту, наступним чином:

Передоплата в розмірі 50% загальної вартості Обладнання, що становить 180 500,00 дол. США (сто вісімдесят тисяч п`ятсот доларів США 00 центів), сплачується Покупцем шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок Продавця протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після підписання цього Контракту;

оплата решти суми в розмірі 50% 180 500,00 дол. США (сто вісімдесят тисяч п`ятсот доларів США 00 центів), сплачується Покупцем після отримання Обладнання.

Пунктом 3.1.1 контракту передбачено, що Продавець зобов`язується протягом 150 (сто п`ятдесяти) календарних днів після надходження на його розрахунковий рахунок від Покупця передоплати в розмірі 50% загальної вартості Контракту здійснити виготовлення Обладнання та доставити дане Обладнання в порт відвантаження.

За висновками акту перевірки, нa виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 14.12.2021 NLJX2021 ТОВ «НАУКОВО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» було перераховано з валютного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313, кошти на рахунок нерезидента Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) на загальну суму 361 000,00 дол. США (екв. 7 368 257,08 грн.), зокрема, 12.01.2022 180500,00 дол США та 27.02.2024 180500 дол США.

Згідно з висновком Міністерства економіки України, затвердженого наказом від 19.01.2024 № 1821, строк розрахунків за контрактом від 14.12.2021 № LJX2021 на суму 180 500,00 доларів США подовжено з 22.12.2023 року до 31.12.2024 року.

Контролюючим органом, врахувавши висновок Міністерства економіки України щодо продовження строків розрахунків за контрактом від 14.12.2021 № LJX2021, визначено, що період прострочення розрахунків за означеним зовнішньоекономічним контрактом становить з 12.01.2023 по 21.12.2023, тобто 344 дні.

Товар на суму 180500,00 дол США несвоєчасно надійшов від нерезидента Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) на адресу ТОВ «НАУКОВО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» - 19.07.2024.

Таким чином, позивачем порушено строки розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 14.12.2021 № LJX2021, оскільки передплата за контрактом надійшла на рахунки нерезидента 12.01.2022, а за умовами контракту (п. 3.1.1. та Специфікація №1) постачальник (виробник) повинен виготовити продукцію та поставити її позивачу протягом 150 календарних днів з дня отримання передплати.

Також між позивачем (покупцем) та нерезидентом Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) (постачальником) укладено контракт від 25.01.2022 № DG20220125 на поставку обладнання до папероробної машини.

За умовами цього контракту, загальна вартість Обладнання, що поставляється за цим Контрактом, становить 89 550,00 доларів США (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят доларів США 00 центів) (код валюти 840).

Ціна включає доставку на умовах FOB Qingdao (Incoterms 2010), вартість упаковки, тари та маркування. Продавець несе всі витрати з поставки Обладнання на умовах FOB. Покупець несе всі витрати та ризики, пов`язані з виконанням митних формальностей при ввезенні Обладнання на свою територію (п. 2.1-2.4 контракту).

Покупець здійснює оплату вартості Обладнання, зазначеної в п. 2.1 цього Контракту, наступним чином:

передоплата в розмірі 30% загальної вартості Обладнання, що становить 26 865,00 дол. США (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять доларів США 00 центів), сплачується Покупцем шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок Продавця протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після підписання цього Контракту;

оплата решти суми в розмірі 70% 62 685,00 дол. США (шістдесят дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять доларів США 00 центів), сплачується Покупцем після приймання Обладнання для відвантаження (п. 2.7 конракту).

Пунктом 3.1.1 контракту передбачено, що Продавець зобов`язується протягом 150 (ста п`ятдесяти) календарних днів після надходження на його розрахунковий рахунок від Покупця передоплати в розмірі 30% загальної вартості Контракту здійснити виготовлення Обладнання та доставити дане Обладнання в порт відвантаження.

За висновками акту перевірки, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 25.01.2022 № DG20220125 ТОВ «НАУКОВО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» було перераховано кошти на рахунок нерезидента Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) на загальну суму 89 550,00 дол. США (екв. 3 162 574,67 грн.), зокрема, 04.02.2022 26865 дол США (30 % авансовий платіж), та 27.02.2024 62685,00 дол США.

Згідно з висновком Міністерства економіки України, затвердженого наказом від 19.01.2024 № 1820, строк розрахунків за контрактом від 25.01.2022 № DG20220125 на суму 26 865,00 доларів США подовжено з 22.12.2023 року до 31.12.2024 року

Контролюючим органом, врахувавши висновок Міністерства економіки України щодо продовження строків розрахунків за контрактом від 14.12.2021 № LJX2021, визначено, що період прострочення розрахунків за означеним зовнішньоекономічним контрактом становить з 04.02.2023 по 21.12.2023, тобто 321 день.

Товар на суму 26865,00 дол. США несвоєчасно надійшов від нерезидента Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) на адресу ТОВ «НАУКОВО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» - 19.07.2024.

Таким чином, позивачем порушено строки розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 25.01.2022 № DG20220125, оскільки передплата за контрактом надійшла на рахунки нерезидента 04.02.2022, а за умовами контракту (п. 3.1.1.) постачальник (виробник) повинен виготовити продукцію та поставити її позивачу протягом 150 календарних днів з дня отримання передплати.

Сертифікатом від 01.12.2023 № 1200-23-4625 про форс-мажорні обставини, Дніпропетровська Торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини щодо обов`язку ТОВ «НПК ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» своєчасно завершити імпортну операцію після здійснення авансового платежу від 12.02.2022 щодо поставки імпортного товару за контрактом № LJX2021 від 14.12.2021, укладеним з Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай), відповідно до якого датою настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 24 лютого 2022 року, станом на 01 грудня 2023 року зазначені обставини тривають.

Також згідно із Сертифікатом від 01.12.2023 № 1200-23-4624 про форс-мажорні обставини, Дніпропетровська Торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини щодо обов`язку ТОВ «НПК ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» своєчасно завершити імпортну операцію після здійснення авансового платежу від 04.02.2022 щодо поставки імпортного товару за контрактом № DG20220125 від 25.01.2022, укладеним з Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай), відповідно до якого датою настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 24 лютого 2022 року, станом на 01 грудня 2023 року зазначені обставини тривають.

Судом також встановлено, що листами від 21.09.2022 та від 19.01.2023 ТОВ «ЄА ЛОГІСТИК» та ТОВ «НЕОЛІТ ГРУП»(логістичні компанії, які здійснювали доставку вантажу на територію України на підставі контрактів від 14.12.2021 № LJX2021 та від 25.01.2022 № DG20220125) (а.с. 51, 52 т.1) повідомляли позивача на його запити, що у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації та постійними обстрілами території України з боку окупанта-агресора, зокрема Порту Одеса, Чорноморськ, у зв`язку з блокуванням морського коридору з боку агресора, що унеможливлює безпечне проходження вантажів до українських портів, неможливо здійснити доставки вантажу морським шляхом на даний час. Стосовно питання транспортування залізничним транспортом, позивача проінформовано, що вантаж не проходить норми допустимих габаритів та не може бути доставлений в такий спосіб.

Також відповідно до наданих позивачем на вимогу суду доказів, листами від 04.07.2022 №10-2 та від 03.08.2022 №11-4 позивач просив контрагента - Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) повернути авансові платежі у розмірі 50% вiд вартості контракту від 14.12.2021 № LJX2021, а саме 180 500,00 $ (сто вiсiмдесят тисяч п`ятсот доларiв США) та у розмірі 30% від вартості контракту від 25.01.2022 № DG20220125, а саме 26865,00 дол США, у зв`язку із форс-мажорними обставинами, а саме: повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022.

У відповідь на ці листи, Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) повідомив позивача про те, що обладнання, яке було замовлене позивачем за контрактами від 14.12.2021 № LJX2021 та від 25.01.2022 № DG20220125 було виготовлено iндивiдуально, вiдповiдно до замовлення позивача, i не може бути продане iншим клiєнтам. Компанiя понесла витрати на виготовлення обладнання, якi перевищують суму авансового платежу, сплаченого вiдповiдно до договору. Тому Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) не зможе повернути авансові платежі, і в свою чергу, просить позивача оплатити замовлене обладнання, оскiльки воно вже виготовлене i чекає на вiдправку.

Абзацом 3 частини третьої статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі - Закон №671/97-ВР) визначено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5).

Розмежування компетенції Торгово-промислової палати України та регіональних торгово-промислових палат визначено у пункті 4 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), підпунктом 4.1 якого встановлено, що Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну торгово-промислову палату.

Таким чином, Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виключно до норм законодавства, де прямо визначено Торгово-промислову палату України як уповноважений орган. Єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави звільнення від відповідальності, встановленої статтею 4 Закону № 185/94-ВР, за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що прямо передбачено у частині сьомій статті 6 цього Закону, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Наведений висновок сформований Верховним Судом у постанові від 07 травня 2025 року у справі № 520/13866/24 під час розгляду подібних правовідносин.

Суд зауважує, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.

Тож, досліджуючи встановлені судом обставини на підставі наданих сторонами доказів, суд зазначає, що вчасне виконання компанією, яка здійснювала логістику та доставку вантажу, умов укладених між позивачем та компанією нерезидентом Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) контрактів, унеможливили обставини повномасштабного вторгнення на територію України російської федерації, та закриття у зв`язку із цим морських шляхів до українських портів, про що було зазначено у Сертифікатах Дніпропетровської ТПП.

Згідно контрактів, умовами поставки товару є FOB Qingdao. За правилами Інкотермс це означає, що (Free On Board / Франко-борт) що продавець доставляє товар до вказаного порту, завантажує його на борт судна своїм коштом та ризиком, а після переходу вантажу через поручні судна всі витрати і ризики (включаючи основне перевезення) переходять на покупця.

З вищевикладеного слідує, що товар за контрактами може бути доставлений тільки морем, адже його габарити не дозволяють доставити його залізничним транспортом. Відповідно, у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин у вигляді закриття морського шляху до українських портів, з огляду на повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, продавець (Qinyang Zhihua Trade CO., LTD (Китай) фактично був позбавлений можливості зафрахтувати морське судно, адже станом на час виконання умов контракту існували відповідні форс-мажорні обставини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме для цього конкретного випадку матеріалами справи підтверджено вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП, на неможливість платника податку належним чином виконувати здійснити господарську операцію і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами, а також причинно-наслідковий зв`язок цих факторів.

При цьому, суд враховує положення частини 3 ст. 13 Закону №2473 щодо необхідності підтвердження виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин саме відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), однак, вказані положення не можуть бути застосовними до обставин цієї справи з огляду на те, що форс-мажорні обставини виникли саме на території України, а обов`язками продавця згідно умов поставки за контрактами є завантаження товару на морське судно, а далі всі ризики несе покупець (позивач даній справі). Відповідно, в цьому випадку, відсутні підстави для звернення позивача до країни контрагента задля отримання відповідної довідки.

На підставі наведеного, суд зазначає, що висновки контролюючого органу про наявність порушення строків розрахунків ЗЕД за даними контрактами не відповідають дійсності, а стягнення пені за цей період є незаконним та таким, що суперечить частині 6 статті 13 Закону України № 2473.

Також позивач зазначив, що у розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях, доданого до податкового повідомлення-рішення від 08.07.2025 № , стосовно контракту № DG20220125 від 25.01.2022 використано некоректний курс Національного банку України, зокрема зазначено курс 36,9300 грн., тоді як станом на 04.02.2023 (дату виникнення заборгованості) встановлений НБУ офіційний курс складав 36,5686 грн. за 1 долар США. За позицією позивача, таке некоректне застосування курсу НБУ при розрахунку пені призвело до безпідставного збільшення нарахованих Товариству грошових зобов`язань.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем наведені доводи викладені у відповіді на відзив, при цьому заяву про зміну підстав позову позивачем суду не надано, однак, з метою дотримання засад адміністративного судочинства, судом перевірено розрахунок пені та встановлено помилку у застосуванні відповідачем курсу долара станом на 04.02.2023.

Згідно розрахунку пені, відповідачем застосовано курс долара станом на 04.02.2023 на рівні 36,9300 грн за 1 дол США. Згідно відомостей офіційного сайту НБУ (вкладка «Офіційний курс гривні щодо іноземних валют») https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=04.02.2023&period=daily станом на 04.02.2023 офіційний курс долара США становив 36,5686 грн.

Суд погоджується з тим, що зазначене призвело до безпідставного збільшення відповідачем суми нарахованої пені.

Встановлені судом обставини є підставою для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.07.2025 № в частині визначення грошового зобов`язання ТОВ «НПК ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА» у сумі 7 767 268,38 грн, що складається з пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за контрактом від 14.12.2021 № LJX2021 (у сумі 6 811 852,53 грн) та за контрактом від 25.01.2022 № DG20220125 (у сумі 955 415,85 грн).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Розподіл судового збору здійснити у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 241-246, 255, 295, 297 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 08.07.2025 в частині визначення грошового зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА" у сумі 7 767 268,38 грн., що складається з пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях за контрактом від 14.12.2021 № LJX2021 (у сумі 6 811 852,53 грн.) та за контрактом від 25.01.2022 № DG20220125 (у сумі 955 415,85 грн.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДНІПРОВСЬКА ПАПЕРОВА ФАБРИКА" () суму сплаченого судового збору у розмірі 24224,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05.03.2026.

Суддя Н.Є. Калугіна