Справа № 727/14889/25
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/27/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа-Гуцалюк В.М.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Снігур Сергій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Снігур С.В., звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до змісту якої представник позивача вказує, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №896 від 16.07.2025 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на останнього штраф у розмірі 17000,00 грн., у зв`язку із нібито неприбуттям 20.06.2025року позивача ОСОБА_1 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача стверджує, що вищевказану повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 чи повідомлень від оператора поштового зв`язку про надходження рекомендованого листа з відповідною повісткою позивач ОСОБА_1 не отримував, при цьому останній постійно проживає за місцем реєстрації та отримує кореспонденцію особисто.

Вказує, що відповідачем не доведено факт належного вручення позивачу ОСОБА_1 повістки, оскільки відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» підлягають особистому врученню адресату або адресат має бути належним чином повідомлений про їх надходження, а тому вважає, що вищевказана постанова є незаконною та винесена відповідачем за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження вищезазначеного адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яке ставиться в вину позивачу.

Зауважує, що вищевказана справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП була розглянута відповідачем без участі останнього, при цьому про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був.

Зазначає, що про існування вищезазначеної оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 дізнався лише 18.11.2025 року після блокування державним виконавцем його карткових рахунків та особистого звернення позивача до Першого відділу ДВС у м. Чернівці, де йому було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та надано копію відповідної постанови.

На основі викладеного позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Снігур С.В., просить суд поновити позивачу ОСОБА_1 строки на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №896 від 16.07.2025 року; скасувати вищевказану постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №896 від 16.07.2025 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про вищевказане адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Снігур С.В. в судове засідання не з`явились, однак представник позивача спрямував до суду заяву про розгляд даної адміністративної справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити.

Згідно спрямованої до суду представником позивача відповіді на відзив останній підтримує обставини вказані ним в адмінпозові та просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, хоча завчасно належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду даної адміністративної справи від нього до суду не надходило, у зв`язку із чим суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність.

Згідно спрямованого до суду представником відповідача відзиву на адмінпозов позивача ОСОБА_1 останній вказує, що позивач, будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку, отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у визначений час, зокрема 20.06.2025 року, до ТЦК та СП не з`явився, про поважні причини своєї неявки не повідомив, чим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Стверджує, що вищевказана повістка була направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням на адресу його місця проживання, уточнену ним у Реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», а належним підтвердженням оповіщення позивача є відмітка поштового оператора «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до вимог закону є належним доказом повідомлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, представник відповідача вважає, що вищевказана спірна постанова винесена правомірно, а позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, особиста їх участь у засіданні не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, його представника та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 18.06.2001 року позивач - військовозобов`язаний ОСОБА_1 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією військово-облікового документу ОСОБА_1 №5 від 03.06.2024 року (а.с.7).

Згідно з копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

10.06.2025 року відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано повістку про виклик на 14:00 год. 20.06.2025 року позивача ОСОБА_1 для уточнення його персональних даних (а.с.33, 48), яку було спрямовано за адресою: АДРЕСА_1 (номер поштового відправлення: 066) (а.с.32).

Відповідно до копії конверту вбачається, що 19.06.2025 року повістка про виклик ОСОБА_1 з рекомендованим повідомленням були поверненні АТ «Укрпошта» відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48 зворот).

16.07.2025 року, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення та прийнято постанову №896, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на останнього штраф у розмірі 17000, 00 грн. (а.с.5-6, 34-35).

Відповідно до вищевказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, отримавши 20.06.20205 року о 14:00 год. «УкрПоштою» повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаний у зазначеній повістці час і дату до вказаного відділу не з`явився, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період (а.с.5-6, 34-35).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі іншими Указами Президента України цей строк продовжується і є продовженим до сьогоднішнього дня.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлена статтею 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

При цьому, спеціальним законом, який визначає обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543, зі змінами та доповненнями, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11 квітня 2024 року).

За визначенням абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

При цьому, адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, на думку відповідача, полягає у неявці 20.06.2020 року позивача ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проаналізувавши наведені норми права у контексті спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що для оцінки правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідність її змісту вимогам законодавства, наявність або відсутність поважних причин неприбуття позивача у визначений строк, а також дотримання відповідачем процедури винесення постанови.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

При цьому, відповідно до змін, внесених постановою уряду від 08 жовтня 2024 року №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

При цьому, у даному випадку судова повістка позивачу ОСОБА_1 вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку «відсутність адресата за вказаною адресою», що підтверджується вищевказаною копією конверту (а.с.48 зворот).

Разом з тим, доказів повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або доказів вкладання до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» (фотографії, відеозаписи, письмові пояснення працівника АТ «Укрпошта» тощо) представником відповідача суду надано не було.

При цьому, позивач та його представник наголошують на тому, що жодних сповіщень від працівників пошти про необхідність отримання зазначеного повістки позивач ОСОБА_1 не отримував.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що поштовим відділенням (його працівниками) не дотримано вищевказаних Правил надання послуг поштового зв`язку.

При цьому, встановити інші відомості щодо вказаного поштового відправлення за номером відправлення №066 не вбачається можливим, оскільки відповідно до інформації, отриманої з сервісу відстеження поштових відправлень, будь-які дані про його пересилання, вручення чи повернення відсутні.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити фактичні обставини доставки зазначеного поштового відправлення (повістки) позивачу, що, у свою чергу, не дає підстав дійти беззаперечного висновку про належне повідомлення останнього про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказані обставини, на переконання суду, є суттєвими, оскільки відсутність відомостей про обізнаність особи про виникнення у нього певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання ним такого обов`язку.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у діях позивача ОСОБА_1 належними доказами не підтверджені, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КУпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим оскаржувана постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 №896 від 16.07.2025 року - підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

За наведених обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Снігур С.В., до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Снігур Сергій Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення №896 від 16.07.2025 року, якою позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено нього штраф у сумі 17000,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КупАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: