Справа № 539/6578/25
Суддя: Даценко В. М.
Дата ухвалення: 2026-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/6578/25
Провадження № 2-а/539/9/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ДаценкаВ.М.

при секретарі Шрейтер С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказав, що відповідно до постанови ЕНА 6268510 від 03.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме в тому, що він 03.12.2025 в м. Немирів Вінницької області в районі вул. Соборної керував транспортним засобом VOLVO FN 500 реєстраційний номер НОМЕР_1 з додатковим світловим обладнанням та порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 ПДР України.

Позивач стверджує, що дана постанова є безпідставною, оскільки транспортний засіб пройшов перевірку технічного стану та надав для огляду працівникам поліції відповідний протокол №01581-01214-25 від 11.11.2025, який дійсний до 11.11.2026, згідно якого транспортний засіб VOLVO FN 500 реєстраційний номер НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справим. Під час проходження технічного контролю зауважень щодо транспортного засобу не було. Щодо невиконання вимог дорожнього знаку 3.3. ПДР України, він не місцевий, заблукав, та прохав працівників поліції показати йому дорогу для проїзду без порушень вищезазначеного знаку у чому йому було відмовлено.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, якого він не скоїв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд скасувати постанову ЕНА 6268510 від 03.12.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у розмірі 340 грн., та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 29.01.2026 у справі замінено неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

19.02.2026 до суду надійшов відзив відповідача ГУНП у Вінницькій області, згідно якого останнє прохає позов ОСОБА_1 без задоволення, а постанову ЕНА 6268510 від 03.12.2025 посилаючись безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Так, 03.12.2025 року в м. Немирів, Вінницької області відносно ОСОБА_1 винесено постанову, серії ЕНА №6268510, по справі про адміністративне правопорушення, за не виконання вимоги дорожнього знаку 3.3 ПДР В`їзд вантажних ТЗ заборонено, а також при цьому рухався з додатковим світловим обладнанням, п.п.31.3а чим порушив п.8.4в ПДР порушення вимог заборонних знаків, чим порушив ч.1 ст 121 КУпАП. Вказаний факт було зафіксовано співробітником ГУНП у Вінницькій області на портативний відеореєстратор №797120.Як встановлено із наявних відеозаписів, поліцейські зупинили ТЗ під керуванням позивача у темну пору доби, який не дотримався вимог дорожнього знаку, а саме 3.3. В`їзд вантажних ТЗ заборонено, а також на верхній частині кабіни ТЗ вставлено додаткове світлове обладнання. Далі останньому повідомляється причина зупинки, тобто факт самого адміністративного правопорушення на що водій погоджується. Також при спілкуванні з поліцейським позивач будь яких заперечень не пред`являв, з боку поліцейських будь яких протиправних дій не вчинялось. Розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено поліцейським із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП. У подальшому, провівши необхідні перевірочні заходи, відносно позивача було винесено оскаржувану постанову, із інкримінованим правопорушенням позивач погодився.Окрім того, позивач у поданому позові не заперечує факт керування транспортним засобом у темну пору доби та зупинки його поліцейським.

У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому від представника позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, вимоги позовної заяви підтримує. Представник відповідача про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою ЕНА 6268510 від 03.12.2025 інспектора поліції №5 (м. Немирів) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Титовича Д.Ю. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови серія ЕНА №6268510 від 03.12.2025, цього дня о 06 год. 50 хв. м. Немирів, вул. Соборна, 1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLVO FN 500 реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», також при цьому рухався з додатковим світовим обладнанням, чим порушим ч.1 ст.121 п.п.31.3а, і чим порушив п.8.4 в ПДР України Порушення вимог заборонних знаків (а.с.5).

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху

зобов`язані: знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам та організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно

виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про дорожній рух, до учасників

дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.9 ст.5 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно з п. 1.9 правил дорожнього руху, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.3.3 ПДР, Знак забороняє рух вантажних автомобілів і составів ТЗ з

дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса)

або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знаку: 1). на ТЗ, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках ТЗ повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; 2). на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

П. 8.4 «в» ПДР України визначає заборонні знаки, які вводять або скасовують

певні обмеження в русі. Порушення вимог цих знаків (наприклад, «В`їзд заборонено», «Рух заборонено», «Зупинку заборонено») є адміністративним правопорушенням.

Судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», тобто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП останнім, не оспорюється. При цьому таке порушення підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема відеозаписом події.

Що стосується доводів позивача в частині вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч.2 вищевказаної статті, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей про розгляд справи поліцейським із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП. Фактично посилання на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП містить лише фабула оскаржуваної постанови. Однак результати правової оцінки наведеного оскаржувана постанова не містить.

У розділі «Стаття, частина статті КУпАП» вказано саме ч.1 ст.122 КУпАП, посилання на ч.2 ст.36 КУпАП відсутні.

Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ч.1 ст.122 КУпАП підтверджується відеозаписом обставин вчинення правопорушення, які були надані відповідачем до відзиву. Жодних доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.122 із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП вказані матеріали відеозапису не містять.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем за цим фактом не складено підсумковий процесуальний документ, що ґрунтується на оцінці фактичних обставин справи, встановлених на основі доказів, та їх правовій кваліфікації відповідно до норм закону.

Відтак, суд не вбачає підстав давати оцінку дій позивача на предмет вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (юридична адреса м. Вінниця, вул. Театральна, 10 Вінницької області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко