Справа № 607/4527/26
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.03.2026 Справа №607/4527/26 Провадження №2-а/607/188/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець Олександр Володимирович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець О.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161 КАС України, а тому підлягають залишенню без руху з наступних підстав:

1. За змістом ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 8 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Так, 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №543/775/17, яка є останньою правовою позицією щодо питання сплати судового збору у даній категорії справ, де дала роз`яснення, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такі висновки Великої Палати Верховного Суду суд першої інстанції зобов`язаний враховувати відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Станом на дату подання позову 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 665,60 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, враховуючи позовна заява подана до суду в електронній формі, позивачу ОСОБА_1 слід було сплатити судовий збір за подання даного позову у розмірі 532,48 грн (665,60 * 0,8 = 532,48).

В порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Поряд з цим, у позовній заяві позивач вказує, що він є учасником бойових дій, а тому на його думку є всі законні підставі для звільнення його від сплати судового збору.

Однак вважаю, що вказана позивачем підстава для звільнення від сплати судового збору не відповідає вимогам закону з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993. Так, у ст. 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій визначено, зокрема, у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав як учасників бойових дій.

Указані висновки про застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17. Також подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19.

Так, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відтак дана заява не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій та не пов`язана із порушенням його прав як учасника бойових дій, а тому при зверненні до суду з даною позовною заявою ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Про будь-які інші підстави звільнення від сплати судового збору позивач ОСОБА_1 у позовній заяві не вказує та докази наявності таких підстав не надає.

Таким чином позивачу слід сплатити судовий збір за подачу до суду даної позовної заяви у розмірі 532,48 грн та надати суду оригінал документа про сплату судового збору.

2. Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 4 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, на обґрунтування обставин зазначених у позовній заяві позивачем додано копію постанови про адміністративне правопорушення, разом з тим копія вказаної постанови неповною, що позбавляє суд можливості не лише ознайомитись із її повним змістом, але й встановити у тому числі і серію та номер постанови.

3. Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна із сторін повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відтак хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, поряд з тим обов`язок доказування поважності причин пропущення процесуального строку покладається саме на сторону позивача.

Так, як вбачається із змісту позовної заяви, спірна постанова серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн винесена 30.11.2025, а відтак строк на її оскарження, почав обраховуватись з 30.11.2025 та сплив 10.12.2025.

Водночас з позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позивач звернувся через систему «Електронний суд» лише 27.02.2025, тобто з пропуском десятиденного строку на звернення до суду.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про поновлення йому строку на подання адміністративного позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1928120 від 30.11.2025, яке обґрунтоване тим, що про існування вказаної постанови він дізнався через додаток «ДІЯ» та Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби. При цьому, 30.11.2025 він виїхав до зони ведення бойових дій у зв`язку з виконанням обов`язку із захисту Вітчизни. Вказані обставини на думку позивача є поважними причинами пропуску строку на звернення до суду, а тому просить клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд приходить до наступного висновку:

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом про оскарження постанови про адміністративні правопорушення позивачем долучено до позовної заяви довідки ВЧ НОМЕР_1 , витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 340 від 30.11.2025 та витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 350 від 01.12.2025.

Так, відповідно до довідки № 1431 від 15.02.2026 виданої ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у період з 01.12.2025 по 15.02.2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецька область, Бахмутський район, Сіверська міська ТГр. Довідка видана на підставі журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2025 інв.№7т/ОКП.

Поряд з цим, у матеріалах справи наявна також інша довідка видана ВЧ НОМЕР_1 за № 748 від 19.01.2026, яка також видана на підставі журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2025 інв.№7т/ОКП, із змісту якої слідує, що ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецька область, Бахмутський район, Сіверська міська ТГр, у період з 01.12.2025 по 15.01.2026.

Окрім цього, доручення № 017/04.1/1557 для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 видане 13.02.2026 на підставі наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 12.02.2026 № Н-БВПД/017/04.1-4/151, що не узгоджується із довідкою виданою ВЧ НОМЕР_1 № 1431 від 15.02.2026, згідно з якою ОСОБА_1 у період з 01.12.2025 по 15.02.2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у Донецька область, Бахмутський район, Сіверська міська ТГр.

Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом є суперечливими та не дають можливості встановити, обставини на якій посилається позивач, заявляючи клопотання про поновлення йому строку на подання адміністративного позову.

При цьому, позивачем у позовній заяві зазначено, що про існування спірної постави йому було відомо з дня її складення, однак він відмовився її отримати, та враховуючи, що згідно з довідкою № 748 від 19.01.2026 у зоні бойових дій він перебував у період з 01.12.2025 по 15.01.2026, натомість за правовою допомогою звернувся лише 12.02.2026. Відтак позивачем не обґрунтовано таке тривале зволікання із зверненням до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, а відтак і подання даного позову у найкоротший строк.

Вищевказані обставини свідчать про те, що позивач не вжив усіх необхідних заходів для найскорішого звернення до суду з позовом про оскарження спірної постанови серія ЕГА № 1928120 від 30.11.2025.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачем належним чином не обґрунтовано поважності причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом про оскарження постанови про адміністративні правопорушення ЕГА № 1928120 від 30.11.2025.

Відповідно до ч.1, 2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали:

-подати заяву у якій зазначити інші підстави для поновлення строку на звернення до суду із даним позовом, із наданням належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження таких підстав;

-сплатити судовий збір за подання позовної заяви у сумі 532,48 грн та подати суду оригінал платіжних документів про сплату судового збору;

-подати оригінал або якісно виготовлену копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення ЕГА № 1928120 від 30.11.2025.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 286 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець Олександр Володимирович до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н. Р. Кунець