Справа № 166/328/26
Суддя: Фазан О. З.
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/328/26
провадження 2-а/166/6/26
Рішення

іменем України

06 березня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Фазан О. З.,

за участю секретаря Приймачук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 . про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Адвокат Колєснік Н.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 у лютому 2026 року звернулася в суд з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить скасувати постанову № 6278 від 22.12.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивує тим, що 17.02.2026 року позивач із застосунку «Дія», у розділі «Сервіси» «Виконавчі провадження», дізнався про відкриття щодо нього виконавчого провадження ВП № 80151352 про стягнення грошових коштів у розмірі 34 000 грн на підставі постанови № 6278 від 22.12.2025 року, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 22.12.2025 року на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слугувало те, що під час дії особливого періоду на його адресу, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, було надіслано повістку поштовим зв`язком на підставі підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, та на виконання Указів Президента України: від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», від 01.05.2023 року № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 05.02.2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 23.07.2024 року № 469/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», прибути на 09 год. 00 хв. 23.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних.

При цьому, в постанові зазначено, що днем отримання повістки вважається дата проставлення відповідної відмітки у поштовому повідомленні, що підтверджується інформацією від поштового оператора, зокрема день проставлення відмітки про відмову в отриманні поштового відправлення або про відсутність особи за адресою її місця проживання, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення облікових даних.

Виходячи з наведеного, відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не прибув у визначені час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Разом із тим, сторона позивача зазначену постанову вважає незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Висновки, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, а сама постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначила, що позивач жодної повістки з вимогою прибуття ні до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував.

Позивач сумлінно виконував обов`язки військового обліку та прибував за всіма отриманими викликами до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Облікові дані ним були уточнені своєчасно, військово-лікарську комісію (ВЛК) він пройшов у встановленому порядку.

Зокрема, 06.06.2024 року після проходження військово-лікарської комісії позивачу було видано військовий квиток у встановленому порядку. 14.07.2025 року позивач повторно пройшов військово-лікарську комісію.

Така поведінка свідчить про відсутність наміру ухилятися від виконання обов`язків, покладених законодавством.

При цьому до моменту винесення оскаржуваної постанови позивачу не повідомлялося про наявність будь-яких порушень з його боку правил військового обліку чи мобілізаційного законодавства.

Зазначила, що позивач мав намір особисто брати участь у розгляді справи та реалізувати своє право на надання пояснень і заперечень. Однак з об`єктивних причин не зміг з`явитися у призначений день.

З метою забезпечення своєї участі у розгляді справи позивач звернувся із заявою на офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням перенести розгляд на іншу дату та час, а також просив про це шляхом телефонного звернення за відомим йому номером телефону.

Таким чином, позивач вжив залежних від нього заходів для реалізації права на участь у розгляді справи.

Незважаючи на подану заяву про перенесення розгляду справи та повідомлення про неможливість з`явитися у призначений день, розгляд справи було проведено за відсутності позивача.

Унаслідок цього позивач був фактично позбавлений можливості реалізувати гарантовані законом процесуальні права, зокрема: надати пояснення по суті обставин, подати докази та заявити клопотання, висловити заперечення, а також скористатися правовою допомогою адвоката, що є істотним порушенням його процесуальних прав.

Оскаржувану постанову позивачу надіслано не було, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості своєчасно оскаржити її в судовому порядку.

Крім того, вказала, що згідно оскаржуваної постанови, позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 23.06.2025 року.

Отже, днем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, є день, у який позивач не вчинив дії, які був зобов`язаний вчинити, а саме - 23.06.2025 року.

Відповідно, датою виявлення зазначеного адміністративного правопорушення є 23.06.2025 року, оскільки саме в цей день відповідачу стало відомо про неявку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначені повісткою час і дату.

Разом із тим, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн винесена 22.12.2025 року, тобто після спливу строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням установлених законом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, справу провадженням закрити.

Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року позивачу поновлено строк для звернення до суду із даним позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 06 березня 2026 року.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 02.03.2026 року звернувся із відзивом на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає.

Вказав, що 10.06.2025 року під час дії особливого періоду було надіслано на адресу: АДРЕСА_1 , згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повістку поштовим зв`язком військовозобов`язаному ОСОБА_1 на підставі підпункту 2 пункту 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 про необхідність прибуття на 09 год. 00 хв. 23.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних в особливий період. Датою підтвердження отримання повістки військовозобов`язаним ОСОБА_1 є відмітка проставлена у поштовому повідомлені 18.06.2025, про відсутність адресата за вказаною адресою, що підтверджується інформацією від поштового оператора.

Відповідно до вимог абзацу другого підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Таким чином, будучи належним чином оповіщеним військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув у визначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даним фактом не прибуття він порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Враховуючи, що будь-яких письмових клопотань про відкладення розгляду даної справи до розгляду та під час розгляду від позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило, тому керуючись ст. 268 КУпАП розгляд вказаної адміністративної справи відбувся 22.12.2025 без його участі, про що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 у згаданий день відносно позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення відносно його у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята в межах тримісячного строку визначеного ч. 7 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що в діях позивача наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Просить відмовити у задоволені адміністративного позову про скасування постанови № 6278 від 12.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

До суду представник позивача адвокат Колєснік Н. В. 03.03.2026 року подано клопотання, в якому зазначає, що відповідачем до відзиву долучено копію конверта і повістки та звертає увагу, що повістка підписана начальником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 10.06.2025 року, тоді як дата відправлення, зазначена на конверті - 09.06.2025. Крім того, під час перенвірки трек-номера поштового відправлення на офіційному сайті АТ " Укрпошта" інформація про таке відправлення відсутня, оскільки воно не зареєстроване в системі. Таким чином, адвокат стверджує, що факт направлення повістки належними та допустимими доказами не підтверджено. Аналогічно вказує представник позивача відсутні докази направлення ОСОБА_1 копії постанови.

Адвокат Колєснік Н. В. просить позов задовольнити, справу розглянути без їх участі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Відповідач просив справу розглянути за відсутності представника. Неявка позивача і третьої особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом установлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 постановою № 6278 від 22.12.2025 притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000 грн за те, що він під час дії особливого періоду, будучи військовозобов`язаним та оповіщеним повісткою засобами поштового зв`язку про те, що він зобов`язаний на підставі підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, та на виконання Указів Президента України: від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», від 01.05.2023 року № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 05.02.2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 23.07.2024 року № 469/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» прибути на 09 год. 00 хв. 23 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, не прибув у вказаний час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена за відсутності позивача та не містить інформації про її направлення особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає, зокрема за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке було вчинене в особливий період.

Згідно з абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд установив, що відповідач стверджує, що ОСОБА_1 було надіслано повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 23 червня 2025 року, проте ця обставина спростовується інформаціє Укрпошти Трекінг № 059, згідно якого дані про відправлення за цим номером не зареєстровані в системі.

Так, з адміністративного позову вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач був відсутній, а отже порушено його право на захист.

Твердження позивача про порушення його процесуальних прав у зв`язку з розглядом справи за його відсутності заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна його заява, надіслана на електронну пошту відповідача, про перенесення розгляду справи, яка відповідачем була проігнорована.

Крім того, посилання в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_1 було оповіщено про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підтверджується жодним доказом. Доказів вручення повістки ОСОБА_1 суду не надано.

Разом з цим, у силу вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно до ч.9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема, у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не носить характеру триваючого, а є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Суд установив, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 постанову № 6278 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП виніс 22 грудня 2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 23 червня 2025 року, тобто після закінчення визначених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п.1 п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення; якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Отже, з огляду на те, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1, ч. 9 ст. 38 КУпАП, відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, із урахуванням установлених обставин, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог: скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 6278 від 22.12.2025 у частині накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись із позовом, сплатив судовий збір у розмірі 532,48 грн.

Ураховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 143, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 6278 від 22 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у частині накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення рішення.

Суддя Ратнівського

районного суду О. З. Фазан