Справа № 160/34413/25
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
28 липня 2025 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком Список № 2 та пакетом документів.
Не погоджуючись із таким рішення пенсійного органу, позивач і звернулась до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч. 3ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Чинні Списки №1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, які передбачають пільгове пенсійне забезпечення.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).
Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).
Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній таких записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.
Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.08.1988р., позивач працював в Дніпропетровській дистанції водопостачання та санітарно-технічних устаткувань Придніпровської залізниці (та його правонаступниках у періоди з 01.03.1999 по 30.10.2012 та з 12.09.2013 по 18.11.2024 на посадах газоелектрозварника та електрогазозварником, слюсарем 4 розряду, електрозварником (а.с. 18-19).
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № БМЕСД-6-06/125 від 22.07.2025, виданої АТ Українська залізниця дійсно працював повний робочий день у в Дніпропетровській дистанції водопостачання та санітарно-технічних устаткувань Придніпровської залізниці:
за період з 16.01.2003 по 03.01.2005 виконував електрозварювальні роботи характер виконуваних робіт за професією, посадою електрогазозварник що передбачена Списком 2 розділ XXXII Підрозділ «Загальні професії», позиція 33 Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36
за період з 04.01.2005 по 30.10.2012 виконував електрогазозварювальні роботи за професією, посадою електрогазозварник зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачена Списком 2 розділ XXXIII Підрозділ «Загальні професії», позиція 33 Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01. 2003 № 36
за період з 12.09.2013 по 18.11.2024 виконував електрогазозварювальні роботи характер виконуваних робіт за професією, посадою електрогазозварник зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачена Списком 2 розділ ХХХІІ Підрозділ «Загальні професії» Постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016
Підстава для видачі: наказ начальника про прийом № 92 від 24.02.1999, наказ про присвоєння кваліфікації № 335 від 23.09.1999, наказ про присвоєння кваліфікації № 370 від 30.10.2001, наказ начальника про переведення на іншу постійну роботу № 252/0с від 01.11.2012, наказ начальника про переведення № 137/ос від 12.09.2013, наказ про переведення на іншу постійну роботу № 302/ос 19.11.2024, особова картка II-2, особові рахунки по заробітній платі, перелік робочих місць, виробництв, робіт, посад, робітників яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2.
Додаткові відомості: Первинна атестація робочих місць проведена і узгоджена з головним експертом Дніпропетровської області у 2001 році (наказ № 66 від 05.11.2001) наступні атестації робочих місць проведені: у 2008 році (наказ № 660 від 17.12.2008), у 2013 році наказ № 468 від 06.09.2013), у 2018 році (наказ № 1119 від 17.12.2018), у 2023 році (наказ № 940 від 01.12.2023).
Крім того, позивачем до суду надана Довідка № БМЕСД-6-06/162 від 01.10.2025, яка видана АТ Українська залізниця, у якій, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 за період з 12.09.2013 по 23.06.2016 виконував електрогазозварювальні роботи, за професією, посадою електрогазозварник, що передбачена Списком 2 розділ XXXIII Підрозділ «Загальні професії», позиція 33 Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 і за період з 24.06.2016 по 18.11.2024 виконував електрогазозварювальні роботи, що передбачена Списком 2 розділ XXXIII Підрозділ «Загальні професії», Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.
Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (із змінами), розділом ХХХІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства) код КП 33 передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.
Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 (із змінами), розділом XXXIII Загальні професії (у всіх галузях господарства), підрозділом 33, код КП 7212 передбачені: електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.
Також слід зазначити, що газоелектрозварник - електрогазозварник відповідно до Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників (ЄТКД) (випуск 2, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 16.01.1985р. № 17/2-54), оскільки професія газоелектрозварник не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій, пов`язаних з веденням зварювальних робіт і є загальним поняттям для електрогазозварника, газоелектрозварника, газозварника і електрозварника, то вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія газоелектрозварник та електрогазозварник є тотожною професією (консультація Міністерства праці і соціальної політики та Державна експертиза умов праці), відтак, фактично будь-які розбіжності у професії, за якою працював позивач у спірні періоди, відсутні і наведені обставини не можуть свідчить про їх наявність.
Згідно правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 10 вересня 2021 року у справі № 178/611/17, колегія суддів визначала, що кваліфікаційною характеристикою робіт електрозварника передбачено виконання робіт, як електрозварника так і газозварника.
Слід зауважити, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.
Отже, зазначене дає підстави дійти висновку про виконання роботи позивачем на посаді газоелектрозварник, електрогазозварник, дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.
Враховуючи, вищенаведене суд прийшов до висновку, що не зарахування пенсійним органом до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 2 згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV періодів його роботи: з 01.03.1999 по 30.10.2012 та з 12.09.2013 по 18.11.2024 є протиправним.
В силу положень статті 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсійні виплати.
В той же час пункт 43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №591/5935/17, розглядаючи спір виходила з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).
Ця мета зазначена також у статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020р. у справі № 0940/2394/18.
Як встановлено судом, відповідачами не проведено всебічного, повного і об`єктивного розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яким прийняте оскаржуване рішення повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи з 01.03.1999 року по 30.10.2012 року, та період роботи з 12.09.2013 року по 18.11.2024 року, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 01.03.1999 року по 30.10.2012 року, та період роботи з 12.09.2013 року по 18.11.2024 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення йому пенсійного забезпечення на пільгових умовах за Списком № 2 від 28.07.2025 року, з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ - 13814885) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев