Справа № 320/8171/26
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2026 року Київ № 320/8171/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (14000, м. Чернігів, пр. Перемоги, буд. 74, ), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області № 2086 від 22 грудня 2025 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по особовому складу № 879 о/с від 26 грудня 2025 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 26 грудня 2025 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з його незаконним звільненням з 26 грудня 2025 року по день винесення судового рішення по суті справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/8171/26 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352, який набрав чинності з 19.07.2022, частини 1 і 2 статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Статтею 234 КЗпП України визначено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2025 від 11.12.2025 частину 1 статті 233 КЗпП України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

Отже, чинною залишається частина 2 статті 233 КЗпП України, згідно якої із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно позовної заяви, позивач про факт можливого порушення своїх прав та інтересів, які полягають у притягненні його до дисциплінарної відповідальності, дізнався 05.01.2026 року в момент отримання засобами поштового зв`язку відповідного листа відповідача з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції № 2086 від 22.12.2025 року та наказом про звільнення зі служби в поліції № 879 від 26.12.2025 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 22.02.2026 року, отже, з урахуванням вищезазначеного, позивачем пропущено місячний строк з моменту отримання (вручення) копії наказу про звільнення до дати звернення до суду.

У позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення, в обґрунтування якого вказується на те, що позиція відповідача, відображена в оскаржуваному наказі, обґрунтована у висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 19.12.2025 року, з яким відповідач позивача не ознайомив та який йому не надавався. Лише листом-відповіддю відповідача від 16.01.2026 року та від 19.01.2026 року представнику позивача було надано копію вказаного висновку службового розслідування та відомості про середній заробіток. Після опрацювання та дослідження вказаного доказу та висловленої в ньому позиції та правових підстав дій відповідача, формування правової позиції по справі та підготовки відповідного позову він поданий 22.02.2026 року, тобто в межах загального як місячного, так і п`ятнадцятиденного строку з моменту такого отримання.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення суд звертає увагу на те, що початок перебігу місячного строку відповідно частина 2 статті 233 КЗпП України у даному випадку розпочався з моменту отримання (вручення) копії наказу про звільнення 05.01.2025 року.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, суд виходить з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Поряд з наведеним суд звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Так, обставиною звернення до суду з порушенням строку позивач зазначає не ознайомлення з висновком службового розслідування, який ним отримано лише 21.01.2026 року, проте доказів отримання саме 21.01.2026 року суду не надано.

Водночас з дати отримання висновку службового розслідування, зазначеної позивачем, останній звернувся до суду лише через місяць та не вказано обставини, що зумовили не можливість звернення до 04.02.2025 року (в межах місячного строку з моменту отримання наказу про звільнення).

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частини 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд залишає подану заяву без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску, з урахуванням правової позиції суду.

Керуючись статтями 123, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску, з урахуванням правової позиції суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Парненко В.С.