Справа № 440/2489/26
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2026-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

06 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/2489/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Молодецький Р.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні заяву Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про забезпечення позову від 05.03.2026 (вхідний № 15859/26), подану одночасно з пред`явленням позову Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В:

Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 (далі позивач, заявник, КАТП-1628) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області (далі - відповідач), в якій заявляє вимоги та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 27.02.2026 року до закупівлі UA-2026-01-23-012623-а.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає порушення своїх прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин оскаржуваним висновком відповідача.

Одночасно з пред`явленням позову Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 подало до суду заяву про забезпечення позову від 05.03.2026 (вхідний № 15859/26) шляхом зупинення дії Висновку Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 27.02.2026 року до закупівлі UA-2026-01-23-012623-а в частині зобов`язання розірвання Договору 111 про закупівлю товару від 11.02.2026 року до завершення розгляду позовної заяви Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області судом та набранням рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову КАТП-1628 зазначено, що існують, як він вважає, принаймні дві підстави для цього. Так заявник посилається на те, що однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, можуть бути ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Заявник також стверджує, що своїм висновком Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області зобов`язуючи розірвати Договір 111 про закупівлю товару від 11.02.2026 року, предметом, якого є поставка бензину А-95 Євро 5, Дизельного палива Євро, бензин А- 95 BVS PRO тим самим може вплинути на роботу Полтавського КАТП-1628. Звертає увагу: 12.02.2026 року розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації №182 ДСК Полтавському КАТП-1628 підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Як результат Полтавське КАТП-1628 як оператор критичної інфраструктури здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування розробляє та забезпечує виконання об`єктового плану заходів захисту і забезпечення стійкості критичної і інфраструктури. Більш того рішенням місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Полтавської міської ради, яке оформлене протоколом №2/2026 від 20.01.2026 року, Полтавське КАТП-1628 залучено до виконання робіт з ліквідацій наслідків надзвичайних ситуацій, зокрема з вивезення та зберігання відходів руйнації на Полтавському міському звалищі ТПВ, що утворилися у зв`язку із пошкодженням (руйнуванням) будівель, споруд внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Отже виходячи з наведеного, просить зупинити дію висновку Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 27.02.2026 року до закупівлі UА-2026-01-23-012623-а в частині зобов`язання розірвання Договору 111 про закупівлю товару від 11.02.2026 року до завершення розгляду позовної заяви Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області судом та набранням рішенням суду законної сили.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За змістом пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи у письмовому провадженні заяву Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про заяву про забезпечення позову від 05.03.2026 (вхідний № 15859/26) шляхом зупинення дії висновку Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 27.02.2026 року до закупівлі UA-2026-01-23-012623-а суд встановив наступне.

11.02.2026 між Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628, з однієї сторони, і Товариством з обмеженою відповідальністю «БВС Ритейл», з іншої сторони, укладений Договір № 111 на закупівлю товару, предметом якого є постачання у 2026 році Бензину А-95 Євро 5, Дизельного палива Євро, Бензину А-95 BVS PRO, Дизельного палива BVS PRO, інформація про який та його остання редакція опубліковані на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель /https://prozorro.gov.ua/uk/contract/UA-2026-01-23-012623-a-a1/.

27 лютого 2026 року на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель оприлюднений затверджений начальником управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області висновок про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2026-01-23-012623-a, у пункті 3 розділу ІІ «Констатуюча частина» якого відображено зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель (у разі наявності таких порушень): з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом розірвання договору про закупівлю товару від 11 лютого 2026 року № 111 та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень /https://prozorro.gov.ua/uk/pdf/conclusion?url=https%253A%252F%252Faudit-api.prozorro.gov.ua%252Fapi%252F2.5%252Fmonitorings%252Fe5f8b036826b4305999c9db92cc97fd6/.

КАТП-1628 посилаючись, на можливість ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зазначаючи, що висновок може вплинути на роботу комунального підприємства, звернувся до суду одночасно з пред`явленням позову з цією заявою про забезпечення позову.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

З урахуванням доводів заявника та матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Для вжиття судом заходів забезпечення позову у справі заявник (позивач) має підтвердити наявність щонайменше однієї з виключних підстав, визначених частиною другою статті 150 КАС України:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, указаною нормою визначений вичерпний перелік заходів забезпечення позову, які можуть застосовуватися адміністративними судами.

Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже дія індивідуального акта або нормативно-правового акта може бути зупинена як захід забезпечення позову відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне, своєчасне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення чи поновлені прав позивача.

Згідно із Рекомендаціями №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи (далі КМРЄ) 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

КМРЄ у пункті "d" глави 5 "Ефективність судового розгляду" Рекомендацій (2004)20 "Про судовий перегляд адміністративних актів" (on judicial review of administrative acts), прийнятих 15 грудня 2004 року, також вказав, що суд повинен мати право надавати тимчасові заходи захисту до завершення провадження.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити ефективне, своєчасне, реальне та неухильне виконання судового рішення та захист права в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів у конкретній справі з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Необхідно зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Водночас Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) притримується позиції, згідно з якою заходи забезпечення (тимчасові заборони), які вживає суд у процесі вирішення спору, повинні відповідати закону, враховувати суспільні (загальні) інтереси та пропорційність між використаними засобами та метою, яку прагне суд досягнути (рішення ЄСПЛ від 17 травня 2016 року у справі "Джиніч проти Хорватії" (Dћi№iж v. Croatia), № 38359/13, пункти 61- 62; рішення ЄСПЛ від 16 березня 2021 року у справі "Карагасаноглу проти Туреччини" (Karahasa№oglu v. Turkey), заяви № 21392/08 та 2 інші, пункти 144- 153).

Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2019 року у справі № 705/4587/17, від 16 квітня 2024 року у справі №120/15171/23 сформулював правову позицію, згідно з якою, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

За сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 140/8127/22, від 16 квітня 2024 року у справі № 120/15171/23, від 4 грудня 2024 року у справі № 500/3027/24, від 4 лютого 2025 року у справі № 280/8758/24, 20 лютого 2025 року у справі № 280/9044/24, 15 січня 2025 року у справі № 520/20854/24, для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи й поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

В постанові від 13 березня 2025 року у справі № 160/23707/24 Верховним Судом зазначено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові від 19 жовтня 2023 року у справі №440/9568/22 Верховний Суд вказав, що вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Стосовно наведених в обґрунтування заяви про забезпечення позову тверджень позивача, що висновок Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, яким на комунальне підприємство покладений обов`язок розірвати Договір 111 про закупівлю товару від 11.02.2026 року, предметом, якого є поставка бензину та дизельного палива, може вплинути на роботу Полтавського КАТП-1628, суд зазначає, безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Однак сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 01.06.2022 у справі №380/4273/21.

Суд звертає увагу на те, що позивачем жодним чином не доведені та документально не підтверджені обставини, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Комунальним підприємством наведені лише загальні твердження про можливість впливу висновку територіального органу Держаудитслужби на його діяльність з посиланням на те, що КАТП-1628 підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період та залучено до виконання робіт з ліквідацій наслідків надзвичайних ситуацій.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Проте, жодної конкретної аргументації, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, не наведено, належних доказів на її підтвердження не надано. Заява не містить жодного обґрунтованого та доведеного мотиву, з якого можна дійти висновку, що невжиття заходів у вигляді зупинення дії оскаржуваного висновку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, як і не вказано, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, складність вчинення цих дій, як і не доведено, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Позивач у заяві про забезпечення позову обмежився лише твердженням про те, що висновок відповідача може вплинути на роботу Полтавського КАТП-1628, не доводячи при цьому з посиланням на належні та допустимі докази наявності підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача оскаржуваним індивідуальним актом.

Щодо покликання заявника на те, що однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, можуть бути ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд констатує, що надати оцінку заявленій підставі забезпечення позову «про очевидну протиправність рішення» неможливо, оскільки такі дії суду можуть містити загрозу порушення процесу та фактичного вирішення спору по суті. Суд здійснить надання правових висновків позовним вимогам виключно після відкриття провадження у справі та під час стадії ухвалення рішення по суті спору, а не під час розгляду процесуального питання про забезпечення позову.

Незгода позивача із рішеннями/діями уповноваженого суб`єкта владних повноважень та звернення до суду із позовом про визнання протиправними його рішень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи.

Тобто виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 5, 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин та правового врегулювання зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не дають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені статтею 151 КАС України, оскільки заявником у цій справі жодним чином не доведено та документально не підтверджено обставини (матеріали справи не містять належних та допустимих доказів), які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили їх захист без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення, чи які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, як і не надано доказів можливості настання невідворотних наслідків для позивача. Тобто, позивач у межах цієї справи навів лише загальні твердження про можливість настання негативних наслідків проте, жодної конкретної аргументації не вказано та доказів на її підтвердження не надано.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 у задоволенні заяви про забезпечення позову від 05.03.2026 (вхідний № 15859/26).

Керуючись статтями 2, 5, 150-156, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Полтавському комунальному автотранспортному підприємству 1628 у задоволенні заяви про забезпечення позову від 05.03.2026 (вхідний № 15859/26).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький