Справа № 520/10067/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань роз`яснення судового рішення

"09" березня 2026 р. справа № 520/10067/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву представника позивача про роз`яснення рішення від 03.03.2026 р. по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, ГУ, Управління) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у застосуванні при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, який визначений станом на 01 жовтня 2017 року та бездіяльність, яка полягає у непроведенні ОСОБА_1 індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 5377,90 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,17, у розмірі 1,11, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 5377,90 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,17, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не одержує пенсію у належному розмірі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 р. позов було задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлену листом від 17.03.2025р. №2000-0202-8/41805. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.03.2025р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 у спосіб послідовного застосування до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 під час призначення пенсії коефіцієнту індексації у розмірі - "1,17" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019р., коефіцієнту індексації у розмірі - "1,11" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020р., коефіцієнту індексації у розмірі - "1,11" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №127 від 22.02.2021р., коефіцієнту індексації у розмірі - "1,14" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118, коефіцієнту індексації у розмірі - "1,197" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. №168, коефіцієнту індексації у розмірі - "1,0796" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024р. №185, коефіцієнту індексації у розмірі - "1,115" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025р. №209 і провести виплату пенсії з урахуванням раніше здійснених платежів. Позов у решті вимог - залишено без задоволення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - 61022, Харківська область, м.Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ідентифікаційний код - 14099344) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 ) 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) витрат із сплати судового збору.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2026 р. у справі №520/10067/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 р. залишено без змін.

Представник позивача 03.03.2026 р. подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив суд роз`яснити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 р. у справі №520/10067/25, а саме в частині права позивача на перерахунок пенсії з 01.03.2025 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 5.377,90 грн, зазначаючи, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника у розмірі 4.249,96 грн замість показника 5.377,90 грн, який, за наявними в матеріалах справи доказами, враховувався під час призначення пенсії. При цьому у резолютивній частині рішення суду не зазначено конкретний розмір такого показника, що, на думку заявника, перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги ту обставину, що у відповідності до вимог ч.3 ст.254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

З цього приводу суд зазначає, що вимоги до оформлення судового рішення викладені законодавцем у ст.246 КАС України, а тому необхідність роз`яснення судового рішення спрямована на виправлення реально існуючого дефекту у тексті судового акту, зумовленого як нечіткістю судового рішення за змістом, так і неясністю та незрозумілістю будь-якої із структурних частин рішення суду і для учасників справи, і для осіб, котрі повинні здійснювати виконання цього судового акту у примусовому порядку.

Отже, потреба у роз`ясненні судового рішення може бути викликана такими суттєвими та істотними дефектами судового акту як: відсутність причинно-наслідкових зв`язків у межах документу; невідповідність змісту мотивувальної частини рішення тексту резолютивної частині рішення; недотримання вимог відносно ясності тексту, яка полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та у визначеності результату вирішення спору; незрозумілість резолютивної частини рішення такого ступеня, котра явно та очевидно заважатиме як добровільному, так і примусовому виконанню судового акту.

При цьому, критерій зрозумілості тексту судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення відповідно до ст.246 КАС України. Критерій чіткості тексту судового рішення полягає, зокрема, у тому, що: вжиті у судовому рішенні терміни відповідають дійсному змісту відповідних правових категорій за чинним національним законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст застосованої судом норми права відтворений без перекручення із чітким розмежуванням посилання на норму права від власного тлумачення судом змісту цієї норми права.

Відтак, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, сприйняття яких викликає дійсні (а не удавані та вигадані) труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, без внесення фактичних змін в існуюче рішення.

Механізм роз`яснення судового рішення за ст.254 КАС України унеможливлює викладення правової позиції суду з приводу нових вимог або невирішених вимог, а призначений виключно для усунення наявних недоліків в оформленні судового акту, котрі не узгоджуються із положеннями ст.246 КАС України та об"єктивно здатні призвести до явної та очевидно незрозумілості рішення для зацікавлених осіб.

Проаналізувавши рішення суду у даній справі у взаємозв`язку з мотивами поданої позивачем заяви про його роз`яснення, суд доходить висновку, що наведені заявником доводи не стосуються питання незрозумілості чи нечіткості змісту судового рішення. Мотивувальна та резолютивна частини рішення містять послідовне викладення встановлених обставин справи, правового регулювання спірних правовідносин та визначають спосіб виконання рішення суду, що у сукупності дозволяє однозначно зрозуміти його зміст та порядок реалізації.

Разом з тим суд зазначає, що наведені у заяві доводи фактично зводяться до посилань заявника на те, що відповідач при виконанні рішення суду застосував інший показник середньої заробітної плати, ніж той, який, на думку заявника, повинен використовуватися. Таким чином, подана заява по суті спрямована на з`ясування правильності виконання рішення суду відповідачем та отримання від суду додаткових роз`яснень щодо порядку його виконання.

Водночас інститут роз`яснення судового рішення, передбачений статтею 254 КАС України, застосовується у випадках, коли зміст судового рішення є неясним або допускає різне тлумачення, що ускладнює його виконання. У зв`язку з цим обставини, на які посилається заявник, самі по собі не свідчать про наявність неясності судового рішення та не є підставою для його роз`яснення.

На цій підставі суд зауважує, що роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду шляхом використання механізму, визначеного статтею 254 КАС України, не допускається.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16, від 01 вересня 2020 року у справі № 806/984/18.

Додатково суд наголошує, що з матеріалів заяви та наданих документів убачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду від 04.07.2025 р., про що заявнику надано відповідну відповідь. Отже доводи заявника фактично зводяться до незгоди із проведеним відповідачем перерахунком та оцінкою правильності виконання рішення суду. Разом з тим перевірка правильності виконання судового рішення не належить до предмету розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у розумінні статті 254 КАС України.

Враховуючи положення статті 254 КАС України, суд наголошує на наявності критеріїв визначення судом можливості прийняття до розгляду заяви про роз`яснення відповідного судового рішення: заява про роз`яснення судового рішення має бути подана особою, щодо якої воно ухвалене, або особою, якою буде здійснюватись його примусове виконання; судове рішення має підлягати виконанню, але на момент подання відповідної заяви має бути ще не виконане; заявником має бути доведено, що зміст резолютивної частини судового рішення є нечітким або незрозумілим.

Крім того, згідно з висновками, що сформульовані у рішенні ЄСПЛ «BALAN v. The Republic of Moldova (No. 2)» (заява № 49016/10), яке головним чином стосується встановлення правомірності роз`яснення судового рішення, Суд зобов`язаний не допускати порушення принципу правової визначеності під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. У цій справі ЄСПЛ вказав, що роз`яснення рішення, яке в результаті фактично змінює спосіб його виконання, виходить за межі звичайного тлумачення чи виправлення канцелярських або судових помилок, що має наслідки, несумісні з принципом юридичної визначеності, гарантовані статтею 6 Конвенції.

Водночас, дослідивши матеріали справи, судом установлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 р. є вмотивованим та зрозумілим, містить послідовний і логічний виклад установлених обставин та правових підстав його ухвалення. Мотивувальна частина рішення узгоджується з його резолютивною частиною, яка сформульована чітко та відповідає вимогам частини п`ятої статті 246 КАС України. Зі змісту поданої заяви не вбачається, у чому саме полягає неясність чи нечіткість судового рішення у розумінні статті 254 КАС України.

Окрім того, у мотивувальній частині рішенні суду від 04.07.2025р. зазначено: " Заявник перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 12.10.2018 року , отримує пенсію за віком у порядку Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"; після призначення пенсії до 2024 року продовжував працювати; під час призначення заявнику пенсії субєктом владних повноважень був використаний показник середньої заробітної плати, з якого сплачені страхові внески за 2016р.-2017р. у розмірі - 5.377,90грн.".

В резолютивній частині рішення від 04.07.2025р. судом було зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.03.2025р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 у спосіб послідовного застосування до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 під час призначення пенсії.

Таким чином, із системного аналізу мотивувальної та резолютивної частин рішення суду від 04.07.2025р. убачається, що судом чітко та однозначно визначено спосіб виконання рішення, а саме проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, який був врахований під час призначення пенсії ОСОБА_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення суду від 04.07.2025р. є чітким, зрозумілим та не містить неоднозначного тлумачення, а тому не потребує додаткового роз`яснення.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про відсутність підстав для роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі, адже згаданий судовий акт не містить дефектів оформлення.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 254, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ухвалив:

1. Заяву представника ОСОБА_1 від 03.03.2026р. про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 р. по справі №520/10067/25 - залишити без задоволення.

2. Роз`яснити, що судове рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Сліденко