Справа № 580/10818/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 березня 2026 року справа № 580/10818/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 щодо визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшла заява представника ОСОБА_1 (далі заявник) у порядку ст.383 КАС України, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, яке винесено на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №580/10818/25 та оформлено протоколом №6 від 02.02.2026, в частині відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.3 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та у строк і в порядку, визначені законодавством України, прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Заява мотивована тим, що на виконання рішення суду від 01.12.2025 у справі №580/10818/25 відповідач повторно відмовив у наданні відстрочки з аналогічних підстав, які були визнані судом протиправними.

На підставі ч.5 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив здійснити розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву та оцінивши доводи, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №580/10818/25, що набрало законної сили 01.01.2026, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом від 19.08.2025 №30, про відмову ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зобов`язано Комісію з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та у строк і в порядку, визначені законодавством України, прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2026 №4/122, Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, за рішенням Черкаського окружного адміністративного суду №580/10818/25 від 01 грудня 2025 року, повторно розглянуто заяву та підтверджуючі документи ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно п.13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За результатами розгляду протоколом комісії № 6 від 02.02.2026 ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом засідання Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, підставою відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки вказано «Не доведено потреби в утриманні ОСОБА_2 , 1974 р.н. (рішення суду від 01.12.2025 справа №580/10818/25)».

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся в суд із заявою щодо визнання його протиправним.

Суд врахував, що вказане питання врегульовано нормами ст.383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

На підставі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Конституційний Суд України у абз.3 резолютивної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як установлено судом на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №580/10818/25, Комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відмовила у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Підставою відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки вказано «Не доведено потреби в утриманні ОСОБА_2 , 1974 р.н. (рішення суду від 01.12.2025 справа №580/10818/25)».

Суд зазначає, що під час ухвалення рішення від 01.12.2025 у справі №580/10818/25 суд надавав оцінку вказаним підставам та зазначив «Стосовно вказаної у спірному рішенні підстави відмови у наданні позивачу відстрочки - не доведено потребу в утриманні матері, суд зазначає, що вищенаведені норми Конституції України, Сімейного кодексу України передбачають безумовний обов`язок повнолітніх дітей утримувати непрацездатних батьків.

Водночас, норма п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ передбачає підставу для надання відстрочки саме наявність обов`язку відповідно до закону утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи.

Також, Порядок №560 не визначає обов`язку надання документів, що підтверджують потребу в утриманні.

Відтак, вищевказані підстави прийняття спірного рішення, суд вважає необґрунтованими.».

Однак, відповідачем всупереч наведеним висновкам суду повторно відмовлену позивачу у наданні відстрочки з аналогічних підстав.

Таким чином, з огляду на правовий статус ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єкта владних повноважень по відношенню до позивача, як громадянина України, який за наслідками судового захисту вправі очікувати на своєчасне та у повному обсязі поновлення порушених прав з боку державних органів, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, протиправно відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Ч.1 ст.249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ч.5 ст.249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Тому суд вирішив направити ІНФОРМАЦІЯ_4 окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №580/10818/25.

Отже, заява позивача щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132-142, 249, 252, 241-246, 255, 295, 371, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 від 26.02.2026 (вх. від 27.02.2026 №10491/26) щодо визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлене протоколом від 02.02.2026 №6, про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Направити ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №580/10818/25.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження цієї ухвали.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяОлексій РІДЗЕЛЬ