Справа № 202/894/26
Суддя: Недобитюк Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/894/26
Провадження № 2-а/202/29/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Недобитюк Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, мотивуючи вимоги необхідністю виїзду до Федеративної Республіки Німеччина з метою захисту прав та інтересів своєї родини.

Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року за вказаною заявою було відкрито провадження за правилами цивільного судочинства.

У судове засідання, призначене на 27 лютого 2026 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Заінтересована особа надала суду відзив, у якому просила розглянути справу без участі її представника та відмовити у задоволенні заяви.

У поданому відзиві Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі зазначило, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 56772302 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3006/2011 про стягнення з боржника ОСОБА_1 аліментів. Внаслідок виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено вмотивовану постанову від 11.08.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Оскільки обмеження встановлено постановою виконавця, а не судом, заінтересована особа вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із матеріалами справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії, гарантоване право особи на доступ до правосуддя. Кожному гарантується судовий захист його прав та свобод.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави у спосіб, що відповідає закону.

Закріплене в законі право на доступ до суду не є абсолютним: воно кореспондується з обов`язком особи дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів та процедур.

Суд звертає увагу, що в порядку цивільного судочинства захист прав особи у сфері виконавчого провадження здійснюється у чітко визначений законодавством спосіб. Зокрема, учасники виконавчого провадження вправі ініціювати розгляд питань, пов`язаних із виконанням судового рішення, лише у межах тих процедур, що передбачені відповідними нормами ЦПК України для конкретних правових ситуацій.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, за змістом статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника. Аналіз наведеної норми свідчить, що у порядку, визначеному розділом VI ЦПК України, може бути скасовано виключно те тимчасове обмеження, яке було застосовано судом, тобто встановлене відповідною ухвалою суду.

Між тим, матеріали справи не містять даних щодо постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Натомість із поданої заяви та відзиву заінтересованої особи вбачається, що заявник просить скасувати тимчасове обмеження, яке було встановлено відносно нього постановою державного виконавця від 11.08.2020 року у виконавчому провадженні № 56772302 з виконання виконавчого листа № 2-3006/2011 про стягнення аліментів.

Згідно з частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості у повному обсязі.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено їхні права чи свободи.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що рішення виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, у разі встановлення державним виконавцем обмеження у праві виїзду у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, для боржника передбачено інший порядок скасування такого обмеження, аніж визначений статтею 441 ЦПК України.

Отже, законодавством встановлено спеціальну процедуру судового контролю за рішеннями виконавця, а саме шляхом оскарження таких рішень в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (статті 447-448).

Суд наголошує, що обрання заявником неналежного процесуального механізму захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог, оскільки суд не може в межах процедури, передбаченої статтею 441 ЦПК України, скасовувати обмеження, встановлене позасудовим актом (постановою) державного виконавця.

Враховуючи, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду установлено постановою державного виконавця, а не судом, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, поданої в порядку статті 441 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює заявнику його право звернутися до суду зі скаргою на рішення державного виконавця в порядку, визначеному розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 259, 260, 263, 441, 447 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі відмовити.

Роз`яснити заявнику його право звернутися до суду зі скаргою на рішення державного виконавця в порядку, визначеному розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н. В. Недобитюк