Справа № 569/27808/25
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача адвоката Ошурко Й.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ошурко Йосип Миколайович звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режим, в якому просить поновити позивачу строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі серія АВ № 00009054 від 25.11.2025 року; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АВ № 00009054 від 25.11.2025 року винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Курлаєвою Юлією Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУПАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно постанови серії АВ № 00009054 від 25.11.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 17000 грн. З поставнови слідує, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме - навантаження на одну вісь транспортного засобу на 10,296 % (1,184 т) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5т, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. У постанові також наведено «фактичні параметри» транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3680 мм; 2-3: 5030 мм; 3-4: 1320 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь: 1 - 7150 кг; 2 - 15100 кг; 3 - 72000 кг; 4 - 6650 кг; 5 - 6600 кг; загальна маса - 42700 кг. Також зазначено: «вимірювання та постанова виносилися з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу; з урахуванням такої похибки навантаження на одну вісь становить 12684 кг».

Зазначає, що законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки (дорожня WIM-система) може бути використаний для притягнення до відповідальності тільки за наявності чинної повірки та дотримання умов експлуатації, встановлених Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та методиками повірки. Відповідачем не долучено до постанови свідоцтво про повірку із зазначенням серійного номера конкретного автоматичного пункту (WIM) на М-19, км 127+793. Також постанова не містить даних про смуги і напрямок руху, відсутня ідентифікація типу ТЗ за ДСТУ, відсутні дані про ЗВТ (тип/модель/серійний номер/клас точності/строк чинності повірки), а також швидкість руху в момент вимірювання - ключовий параметр для зважування в русі (Weigh-in-Motion). Зазначення в постанові лише «WIM 44,44» без ідентифікації типу приладу/класу точності та швидкісних умов не дозволяє дійти висновку про належність вимірювання. Крім того, ключовим параметром для системи зважування у русі (Weigh-in-Motion) є швидкість транспортного засобу на момент вимірювання, оскільки саме від швидкісного режиму залежать межі застосовності методики, клас точності та допустима похибка. Товаро-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № від 12.11.2025 року підтверджує здійснення перевезення нафтопродуктів, а саме палива дизельного массою 26730 кг. автомобілем VOLVO FH 13.480, ДНЗ НОМЕР_1 , з причепом PAGIS P266, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначена накладна є первинним обліковим документом, який достовірно фіксує вид вантажу (рідина), його масу та конфігурацію рухомого складу (тягач + причіп-цистерна) напередодні автоматичної фіксації. Таким чином, на час події транспортний засіб обґрунтовано ідентифікується як автоцистерна з рідким вантажем значної маси, що має вирішальне значення для оцінки коректності вимірювань навантаження на осі в динаміці. За своєю природою рідкий вантаж у цистерні спричиняє коливанню центру мас під час руху, зумовлює перерозподіл навантажень між осями в залежності від швидкості, прискорень, гальмування, мікропрофілю дорожнього покриття та заповнення/перегородок цистерни. Саме тому міжнародні метрологічні вимоги до систем Weigh-in-Motion (імплементовані в національні стандарти) передбачають спеціальні умови придатності приладів та класів точності для вимірювання осьових навантажень транспортних засобів, що перевозять рідини, або встановлюють обмеження на використання таких результатів без підтвердження відповідної придатності. Загальна маса транспортного засобу, зафіксована WIM, становить 42 700 кг, тоді як дизельне паливо за ТТН має масу 26730 кг; решту становлять маса тягача/цистерни/причепа та інші компоненти. Такий рівень завантаження узгоджується з реальністю перевезення рідини великої маси і, отже, з високою імовірністю підсилює динамічні ефекти перерозподілу навантажень між осями. Міжнародний метрологічний стандарт OIML R 134-1:2006 (імплементований в Україні як ДСТУ OIML R 134-1:2010) прямо розрізняє звичайні режими застосування WIM та випадки транспортних засобів, що перевозять рідкі вантажі або інші продукти, які піддаються коливанню центра мас під час руху: такі транспортні засоби допускаються для використання/оцінки у WIM-вимірюваннях лише тоді, коли конкретний WIM-прилад «призначений» для подальшого визначення маси або навантажень на одиночні осі та/або групи осей саме таких транспортних засобів; якщо ж прилад не призначений для цього, він повинен містити маркування про заборону використання для транспортних засобів з рідинами (тобто сам стандарт допускає існування приладів, для яких рідкі вантажі є методологічно неприйнятним об`єктом). За цих умов, у справі про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУПАП саме відповідач повинен довести, що технічні засоби WIM 44,44, якими сформовано інформаційний файл і з яких виведено «виміряне з урахуванням похибки» значення 12684 кг, є придатними та «призначеними» для визначення навантаження на одну вісь автоцистерн з рідким вантажем, а також що їхні метрологічні характеристики, клас точності та умови застосування охоплюють такий тип вантажу і такий тип рухомого складу.

Ухвалою суду від 19.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

09.02.2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що постановою серії АВ №00009054 від 25.11.2025 встановлено перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу марки VOLVO FH 13.480, державний номерний знак НОМЕР_3 10,296% (1.184 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. Окрім того, зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3680 мм, 2-3: 5030 мм, 3-4: 1320 мм, 4-5: 1320 мм, навантаження на вісь 1 - 7150 кг, 2 - 15100 кг, 3 - 7200 кг, 4 - 6650 кг, 5 - 6600 кг, загальна маса - 42700 кг. висота - 3.62 м.; ширина - 2.51 м.; довжина - 14.71 м.; зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: навантаження на одиночну вісь 12684кг. Твердження позивача про неврахування похибки пристрою при винесенні постанови та про відсутність доказів перевищення нормативних параметрів транспортного засобу є хибними та такими, що не відповідають дійсності. Постанова серії АВ № 00009054 від 25.11.2025 містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). Також зазначає, що переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Доводи позивача про переміщення рідкого вантажу у зв`язку з особливостями ділянки дороги на якій встановлено пункт автоматичної фіксації є безпідставними, оскільки Порядком № 1174 визначені вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації, а саме: Ділянки автомобільної дороги на відстані 50 метрів до автоматичного пункту фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті і 25 метрів після нього повинні відповідати таким вимогам: поздовжній похил менше 10 проміле (постійний); поперечний похил менше 30 проміле; відсутність кривих у плані (допустимий радіус кривої у плані більше 1000 метрів). Устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху: на відстані не менше 250 метрів від ділянок прискорення або уповільнення руху (нерегульованих перехресть, спеціально відведених місць для відпочинку, зупинок громадського транспорту, об`єктів сервісу, звуження або розширення дороги, примикання смуг гальмування або розгону та інших місцях). Відтак, постанова, яка оскаржується Позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ошурко Й.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 25.11.2025 серії АВ №00009054 встановлено, що 12.11.2025 о 15 год 29 хв., за адресою М-19, км 127+793, Волинська обл., зафіксовано транспортний засіб марки VOLVO FH 13.480, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,296% (1.184 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

У постанові також наведено «фактичні параметри» транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3680 мм; 2-3: 5030 мм; 3-4: 1320 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь: 1 - 7150 кг; 2 - 15100 кг; 3 - 72000 кг; 4 - 6650 кг; 5 - 6600 кг; загальна маса - 42700 кг. Також зазначено: «вимірювання та постанова виносилися з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу; з урахуванням такої похибки навантаження на одну вісь становить 12684 кг».

За вказане правопорушення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 та накладено адміністративне на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки ст.132-1 КУпАП, підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Згідно з положеннями п.22.5 Правил дорожнього руху (далі -ПДР), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів (підпункт «а»), фактичної маси (підпункт «б»), навантаження на вісь (підпункт «в»).

Отже, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 22.5 ПДР, допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли навантаження на одинарну вісь не перевищує 11,5 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені п.22.5 ПДР, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

За змістом п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно з п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2,частинами другоюі третьою статті 132-1 цього кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього кодексу (ч.3 ст.14-3 КУпАП).

За правилами ч.1 ст.279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього кодексу, або вантажовідправника. За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.

Згідно з п.2 Порядку, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі це взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті являє собою комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером. Інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі є системою комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій.

Відповідно до п.16 Порядку, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку).

Згідно з п.12 Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку). Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (п.17 Порядку).

Відповідно до пунктів 8.14 - 8.15 Глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 завантажені предмети ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил №363 передбачено, що при транспортуванні вантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 12.5 Глави 12 Правил № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 Глави 8 Правил № 363 визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого або рідкого вантажу автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

За положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення єбудь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюютьсястаттями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач надав фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та інформаційну картку габаритно-вагового контролю, згідно з якою показник зважування weight-full (загальна маса транспортного засобу) складає 42 700 кг, axleload-2 (навантаження на одиночну вісь) 15100 тонн, що свідчить про недотримання вимог, встановлених п.22.5 ПДР, щодо допустимої ваги навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн.

Формула розрахунку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами закріплена в додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512.

Відповідно до додатку 1 до Інструкції, % перевищення = ((Х факт - Х норм - похибка пристрою) / Х норм) х 100 %, де Х факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь здійснено відповідачем за вказаною формулою: ((15 100 11 500 - 16% * 15 100) / 11 500) * 100 = 10,296% (1.184 тон) та відповідає показникам, які містяться в оспорюваній постанові.

Фіксація адміністративного правопорушення здійснена приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 44, 44, який є придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтва про повірку №23-21/000143 (строк дії до 29.07.2026) та №35-02/6179 (строк дії до 28.07.2026), а також сертифікат калібрування №UA/232/250729/000544 (строк дії до 04.08.2026).

Власником транспортного засобу марки VOLVO FH 13.480, державний номер НОМЕР_3 , за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів є позивачка ОСОБА_1 .

Зображеннями транспортного засобу в момент учинення правопорушення підтверджується рух належного позивачці транспортного засобу VOLVO FH 13.480, державний номер НОМЕР_3 , 12 листопада 2025 року о 15 год 29 хв за адресою М-19, км 127+793, Волинська область. Вказані обставини позивачем не спростовані.

Постанова серії № 00009054 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Крім того, доводи позивача про перевезення подільного вантажу та відсутність методики зважування сипучих та рідких вантажів не заслуговують на увагу з огляду на обов`язок перевізника дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу. Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами. Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

З огляду на викладене вище, відстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до суду, які зазначені в позові, поважними, оскільки оскаржувану постанову позивач отримала лише 12.12.2025 року, а позов подано 22.12.2025 року, тому клопотання про поновлення строку звернення до суду слід задовольнити та поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: 03150, м.Київ, вул.Антоновича, 51, .

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2026 року.

Суддя Харечко С.П.