Справа № 120/11134/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

справа №120/11134/24

адміністративне провадження № К/990/3735/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №120/11134/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіс» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.08.2024:

- № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2023 року на суму 3.333.069 грн та згідно п. 123.2. ст. 123 ПК нараховані штрафні (фінансові) санкції розмірі 25% у сумі 833.267 грн. Вказане податкове повідомлення рішення згідно наданого відповідачем розрахунку складається з донарахованих сум ПДВ за: не нарахування податкових зобов`язань з вартості ТМЦ посівного матеріалу соняшник органічний високо олеїновий врожаю 2019 року, майна не повернутого з відповідального зберігання від ТОВ «Біо ферма Органік плюс» за січень 2021 року та січень 2022 року на загальну суму 794.314 грн; не зменшення суми від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ правонаступника згідно з часткою, зазначеною у передавальному акті/ розподільчому балансі відповідно до п. 198.7. ст. 198 ПК України на 260.364,15 грн; не нарахування ПДВ при реалізації нижче звичайних цін макухи соняшникової на загальну суму 510.674 грн; не нараховані податкові зобов`язання при списанні некондиційного лушпиння соняшникового пресованого гранульованого у зв`язку з відсутністю забезпечення належних умов зберігання на загальну суму 1.767.717 грн,

- № , яким до позивача застосовані фінансові (штрафні) санкції за порушення ним строку реєстрації податкових накладних від 06.10.2023 №2240 та від 10.10.2023 №2300 у розмірі 15% на загальну суму 1382,40 грн,

- № , яким позивачеві збільшено суму податку на прибуток у сумі 2.038.412 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції згідно п. 123.2. ст.123 ПК України на суму 152.939 грн, у зв`язку із тим, що позивачем до складу інших доходів не включено інші активи за 1 квартал 2021 року на загальну суму 646.560 грн, отримані від ТОВ «Мюнхен Лтд» грошові кошти, податок на прибуток у сумі 116.381 грн, та доходи у вигляді безоплатно отриманої сировини (соняшник) за 3,4 квартали 2021 року на загальну суму 10.677.950 грн, отриману від ТОВ «Сампл Агро», податок на прибуток 1.922.031 грн та штрафні санкції 152.939 грн,

- № , яким до позивача застосовані фінансові санкції (штраф) по ПДВ, передбачені п. 120.1.1. ст. 120.1 ПК України на загальну суму 472.447,26 грн., з яких штраф у розмірі 50% на суму 397.157 грн від суми не нарахованих податкових зобов`язань з вартості ТМЦ посівного матеріалу соняшник органічний високо олеїновий врожаю 2019 року, майна не повернутого з відповідального зберігання від ТОВ «Біо ферма Органік плюс» на загальну суму 794.314 грн; штраф на суму 68.490,26 грн у зв`язку із відсутністю реєстрації податкових накладних на суму перевищення між звичайною ціною та ціною реалізації макухи соняшникової, а також штраф з сумі 6.800 грн за не зареєстровані податкові накладні на суму компенсуючих податкових зобов`язань не нарахованих згідно «г» п. 198.5. ст. 198 ПК України;

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 2.272.814 грн у зв`язку із завищенням позивачем податкового кредиту на загальну суму 33.639 грн за рахунок віднесення до нього сум ПДВ, вказаних у податкових накладних зареєстрованих з порушенням строку реєстрації та не нарахування позивачем податкових зобов`язань при списанні некондиційного лушпиння соняшникового пресованого гранульованого у зв`язку з відсутністю забезпечення належних умов зберігання на загальну суму 2.239.175 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.08.2024 №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.08.2024 № в частині нарахування суми 510.674 грн та штрафних санкцій в розмірі 127.668,50 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07.08.2024 № в частині нарахування штрафних санкцій 68.490,26 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс» задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 скасовано в частині відмовлених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс». Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 07.08.2024 №, №, № в повному обсязі. В задоволенні решти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіс» відмовлено. В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 залишено без змін.

До Верховного Суду 23.01.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №120/11134/24.

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2026 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.

На виконання вимог вказаної ухвали контролюючим органом надіслано заяву про усунення недоліків, уточнено підстави касаційного оскарження, заявлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положення підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пунктів 185.1, 187.1 та 188.1 статті 188, , підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, неврахування правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові Верховного суду від 22.01.2026 у справі №580/10660/24.

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції, застосовуючи пункт 198.7 статті 198 ПК України, виходив з правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.04.2018 у справі №810/4751/13-а та інших рішеннях, однак при цьому не врахував відмінність фактичних обставин цієї справи від обставин справ, у яких сформовано відповідні правові висновки. У справах, на які послався апеляційний суд, предметом оцінки було пропорційне перенесення від`ємного значення ПДВ у випадку, коли правонаступник продовжував здійснювати господарську діяльність як платник ПДВ та набував права на податковий кредит.

Крім того, скаржником вказано, що касаційна скарга подається також на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 198.7 статті 198 ПК України у випадку, коли правонаступник не є платником ПДВ, а також щодо кваліфікації отримання грошової компенсації вартості неповерненого майна зі зберігання як об`єкта оподаткування ПДВ.

Верховний Суд зауважує, що контролюючим органом не доведено подібність правовідносин у справах, не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування судами норм матеріального права, як має застосовуватися норма права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах, на його думку, відсутній висновок Верховного Суду, який правовий висновок має бути сформовано за результатами розгляду даної справи.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частини 1, 3 статті 341 КАС України).

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржником вказано, що 14.01.2026 начальником управління правового забезпечення ГУ ДПС у Вінницькій області до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ ДПС у Вінницькій області направлено службову записку щодо здійснення оплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №120/11134/24. Станом на дату подання цього клопотання платіжна інструкція щодо сплати судового збору до управління правового забезпечення не надійшла, що обумовлено обмеженим обсягом бюджетних призначень за кодом економічної класифікації видатків 2800 «Інші поточні видатки» та необхідністю дотримання встановленої процедури погодження та проведення платежів через органи Державної казначейської служби України. Зазначені обставини не залежать від волевиявлення скаржника та мають об`єктивний характер. Враховуючи вищевикладене та з метою реалізації права на касаційне оскарження, скаржником заявлено клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Тобто продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком суду.

Верховний Суд зауважує, що крім вказаної службової записки від 14.01.2026 контролюючим органом не надано жодних доказів щодо відсутності коштів на рахунку КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» станом на дату подання заяви про усунення недоліків 20.02.2026, не надано доказів щодо вжиття заходів по виділенню фінансування та сплаті судового збору за подання касаційної скарги у справі №120/11134/24.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги у строк встановлений ухвалою від 09.02.2026, не підтверджено належними доказами вжиття відповідних заходів для реалізації свого права на касаційне оскарження.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №120/11134/24 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді І.А. Васильєва
Р.Ф. Ханова В.П. Юрченко