Справа № 200/341/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року справа №200/341/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року (головуючий суддя І інстанції Буряк І.В.), складеного в повному обсязі 11 лютого 2025 року у справі № 200/341/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () № 38 від 18.03.2024, яким відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () перевести з 11 березня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, у розмірі, передбаченому ст. 8 цього Закону, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () при переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, провести перерахунок пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11 березня 2024 року, зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 перебування ОСОБА_1 на інвалідності з 05.09.2019 по 18.03.2024 та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму різниці в розмірі пенсії, починаючи з 11 березня 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () при переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, провести перерахунок пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11 березня 2024 року, зарахувати до страхового стажу час перебування ОСОБА_1 на інвалідності з 05.09.2019 по 18.03.2024 та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму різниці в розмірі пенсії, починаючи з 11 березня 2024 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 38 від 18.03.2024 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 11.03.2024 № 886 ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 11.03.2024 № 886 ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії з урахуванням висновків суду, щодо наявності права позивача на зарахування до страхового та пільгового стажу періоду перебування на інвалідності.

В іншій частині позовних вимог відмовлено

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у справі № 200/341/25 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058 на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/341/25, однак листом року суд першої інстанції повідомив про неможливість надання справи в паперовому вигляді. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності, як особа з інвалідністю 3 групи від профзахворювання/трудкаліцтва згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.09.2019 рок.

11.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до органу пенсійного фонду із заявою № 886 про «перехід на інший вид пенсії».

За результатом опрацювання заяви від 11.03.2024 № 886, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії від 18.03.2024 № 38. Підставою вказана відсутність необхідної кількості пільгового стажу.

Відповідно до наданого розрахунку стажу Форма РС-право, загальний страховий стаж позивача складає 19 років, 03 місяці, 06 днів, пільговий стаж за Списком №1 10 років. Період з 01.11.2019 року по 18.03.2024 (перебування на інвалідності) не зарахований до стажу роботи позивача.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність відмови управління у перерахунку пенсії.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що переведення позивача з пільгової пенсії є незаконним, порушене право на соціальний захист має бути відновленим.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 Закону № 1058-IV).

Згідно частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах не залежно від віку, мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Пунктом 4 частини 1статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абз. 10 ч. 3ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням як до, так і після 1 січня 2004 року зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Як встановлено судами, нещасний випадок на виробництві підтверджений актом №8 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 21.12.2018 за Формою Н-1, який стався 18.12.2018 в ТДВ «Шахта «Білозерська».

Згідно виписок з акту огляду МСЕК до довідки Сер. 12 ААБ № 062957, до довідки Сер. 12 ААБ № 222907, до довідки серії 12 ААБ № 542889, встановлено, що позивачу з 05.09.2019 року встановлена 3 група інвалідності. Інвалідність встановлена до 01.11.2025.

Отже позивач з 05.09.2019 року є особою з інвалідністю, на час розгляду справи йому встановлена третя група інвалідності.

Як вже встановлено судом, позивачу призначено та він отримує пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві.

Матеріалами справи підтверджено, що інвалідність позивача є наслідком трудового каліцтва, отриманого під час роботи гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті, тобто за професією, що передбачена Списком № 1 і дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, за провідною професією, що підтверджено записами в трудовій книжці.

Факт роботи позивача, під час отримання трудового каліцтва, за провідною професією передбаченою Списком № 1 підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_4 .

Також, суд враховує відомості у довідці форми ОК-5 у розділі Відомості по спеціальному стажу де міститься інформація, що трудовий стаж позивача за період з січня 2019 по жовтень 2019 міститься інформація, облікований за кодом спецстажу - ЗПЗ014А2.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 №435 (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 814 від 28.12.2020) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗПЗ014А2 це працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого.

Отже, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності до страхового та пільгового стажу передбаченого Списком 1 за провідною професією (код ЗПЗ014А2) на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Щодо зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 вказаного Закону, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону №345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зауважує, що статтею 8 Закону №345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію шахтарям.

Мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №345/763/17.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі №640/390/20 наголосив, що для призначення пенсії згідно Закону №345-VI необхідно мати стаж підземних робіт не менше ніж 15 років для чоловіків.

Частиною п`ятою статті 56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13і14).

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці», згідно з якими час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Пунктом 6 частини четвертої статті 10 Закону № 1788-ХІІ, зокрема, внесено зміни до Закону №1058-IV шляхом доповнення частини першої статті 24 вказаного Закону абзацом четвертим такого змісту: «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».

Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №392/17/17, за результатами аналізу наведених правових норм, дійшов висновку, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи не тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13,14 Закону № 1788-ХІІ.

Отже, до пільгового стажу зараховується період до того часу, коли особа вийде на пенсію за віком на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №185/8991/16-а, від 18.04.2019 у справі №392/17/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 05.09.2019 отримує пенсію по третій групі інвалідності відповідно до норм Закону №1058-IV.

При цьому, судом не встановлено факту, що на час розгляду справи, позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах.

З урахуванням наведеного, та враховуючи те, що оскаржуваним рішенням позивачу відмовлено у переведенні пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, питання стосовно наявності у позивача необхідного стажу на підземних роботах, що дає право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону 345-VI (не менш як 15 років) не розглядалось, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передчасність вимог стосовно зобов`язання провести перерахунок пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI.

При цьому, доцільним є правильним висновок суду першої інстанції про скасування спірного рішення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 11.03.2024 № 886 ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії з урахуванням висновків суду, щодо наявності права позивача на зарахування до страхового та пільгового стажу періоду перебування на інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у справі № 200/341/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць