Справа № 742/1171/26
Суддя: ФЕТІСОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/25/26
Єдиний унікальний № 742/1171/26
У Х В А Л А

03 березня 2026 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Фетісова Н.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

28 лютого 2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №06678641 від 17.02.2026 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Так, адміністративна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому §2. Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Глави 11. Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленогоцим Кодексом абоіншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 286 КАС Українивизначено, щопозовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного судупочинається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач з позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 17.02.2026, звернувся до суду лише 28.02.2026, тим самим пропустивши встановлений КАС України десятиденний строк для звернення до суду з адміністративним позовом. При цьому позивачем не подано заяву про поновлення цього строку, не зазначено будь-яких відомостей та не надано доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини шостоїстатті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовнузаяву.

Отже, право на зверненнядо суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу післявиникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 6 лютого 2018 року у справі № 607/6231/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 438/769/13-а (2а/438/29/13), від 24 квітня 2018 року у справі № 357/18214/14, від 26 червня 2018 року у справі № 663/1012/16-а, від 10 липня 2018 року у справі № 820/4856/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 826/11545/17, від 9 листопада 2018 року у справі № 334/3536/17(2-а/334/402/17), від 27 листопада 2018 року у справі № 537/2348/16-а, від 27 листопада 2018 року у справі № 305/2056/15-а, від 20 грудня 2018 року у справі № 756/513/17, від 20 грудня 2018 року у справі № 712/7831/16-а, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 7 лютого 2019 року у справі № 802/497/16-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/26174/15, від 21 грудня 2019 року у справі №826/12776/15 та від 5 травня 2022 року у справі № 240/10663/20.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме і зцієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересівчи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку зверненнядо суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила зверненнядо суду з адміністративним позовом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №06678641 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП винесена 17.02.2026.

Згідно позовної заяви позивач зазначає, щр під час зупинки працівниками поліції 14.02.2026 заявила клопотання про бажання скористуватись правовою допомогою адвоката, у зв`язку з чим розгляд справи патрульною поліцією було перенесено на 09 год. 00 хв. 17.02.2026 в адміністративне приміщення Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, що знаходиться в м.Тернопіль.

17.02.2026 позивач не змогла прибути з м.Києва на розгляд справи до м.Тернопіль у зв`язку з оголошеною цього дня повітряною тривогою.

В подальшому 26.02.2026 в за стосунку «Дія» виявила повідомлення про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач з позовом про оскарження постанови про адміністративне правопорушення звернулася до суду лише 28 лютого 2026 рок, тим самим пропустивши встановлений КАС України десятиденний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

За таких обставин, зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 161 КАС України, позивач має право надати суду заяву щодо поновлення йому строку для звернення з адміністративним позовом та докази поважності причин його пропуску.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

18 березня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду за наслідком розгляду касаційних скарг у адміністративній справі №543/775/17 ухвалено постанову, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження №21-1410а16), та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду зазначає, що за подання фізичною особою адміністративного позову про оскарження постанови про адміністративне правопорушення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році з 01 січня встановлений у розмірі 3 328 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 665,60 грн.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду.

При цьому суддя враховує, що згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки у цій справі позивачем позовну заяву подано в електронній формі через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору становить 532,48 грн. (665,60 грн.* 0,8).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 532 грн. 48 коп., а у разі наявності визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» пільг по його сплаті, надати належним чином засвідчені копії відповідних документів.

Згідно з положенням ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.161,169,256,294 КАС України

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог ухвали, позовна заява на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА