Справа № 520/32202/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 р. № 520/32202/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТОПОЛЬОК» (, 61001, м. Харків, вул. Ахсарова, буд.21) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківської області (, проспект Науки, 40, 6 поверх, м. Харків, 61166) про визнання неправомірними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 841, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 842, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 843, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 844, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 845, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 846.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 року №841, №842, №843, №844, №845, №846 є протиправними, у зв`язку із цим підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст.171,257,262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч.4 ст.229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на підставі звернення представника громадської організації «Світанок» Артура Коровкіна, щодо дотримання вимог законодавства з питань застосування державної мови при розміщенні зовнішньої реклами (щити на фасаді з інформаційними полями: «РЕМОНТ ОБУВИ», «РЕСТОРАН БИЛЬЯРД ФИТНЕС», та зовнішня реклама з інформаційними полями: «СТУДИЯ ТВОРЧЕСТВА…» за адресою: м. Харків, вул. Асхарова, б. 21, співробітниками Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області було здійснено виїзд за вказаною адресою та зафіксовано порушення законодавства про рекламу.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2005, Виконавчий комітет Харківської міської ради посвідчує, що нежитлові приміщення: підвалу №1,2; 1-го поверху №26,28,29; 2-го поверху №I, II, 1-:-5,5a,6,6a,8,8a,86, 9-:-12,12a,13, 14,14a,15,17-:-40; 3-го поверху №1-:-34 в літ. "А-3" загальною площею 1738.2 кв.м., розташовані в місті Харкові по вул.Ахсарова за № 21 дійсно належать товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Топольок" на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі Розпорядження Харківського міського голови від 14.03.2005 за № 608. Зазначене дублюється із інформацією у Витязі про реєстрацію права власності власності на нерухоме майно, копія якого наявна у матеріалах справи.

Наслідком зазначеного стало те, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області були складені:

- протокол про порушення законодавства про рекламу від № 806 про розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «РЕСТОРАН…БИЛЬЯРД…ФИТНЕС» за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 21 з ознаками порушення ч. 1 ст. 6 Закону № 270/96-ВР, а саме: Мовою реклами є державна мова. До протоколу додаються матеріали: фотофіксація реклами від 22.07.2025 р.; звернення споживача від 07.07.2025 р. №К-629 щодо дотримання вимог законодавства з питань застосування державної мови;

- протокол про порушення законодавства про рекламу від 29.08.2025 р. № 807 про розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «Студия творчества…» за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 21 з ознаками порушення ч. 1 ст. 6 Закону № 270/96-ВР, а саме: Мовою реклами є державна мова. До протоколу додаються матеріали: фотофіксація реклами від 22.07.2025 р.; звернення споживача від 07.07.2025 р. №К-629 щодо дотримання вимог законодавства з питань застосування державної мови;

- протокол про порушення законодавства про рекламу від 29.08.2025 р. № 808 про розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «Студия творчества…» за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 21 з ознаками порушення ч. 1 ст.6 Закону № 270/96-ВР, а саме: Мовою реклами є державна мова. До протоколу додаються матеріали: фотофіксація реклами від 22.07.2025 р.; звернення споживача від 07.07.2025 р. №К-629 щодо дотримання вимог законодавства з питань застосування державної мови;

- рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 02.09.2025 р. № 806 на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від № 806 про розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «РЕСТОРАН…БИЛЬЯРД…ФИТНЕС» за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 21 з ознаками порушення ч. 1 ст. 6 Закону № 270/96-ВР;

- рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 02.09.2025 р. № 807 на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 29.08.2025 р. № 807 про розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «Студия творчества…» за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 21 з ознаками порушення ч. 1 ст. 6 Закону № 270/96-ВРР;

- рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 02.09.2025 р. № 808 на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 29.08.2025 р. № 808 про розміщення зовнішньої реклами щит на фасаді з інформаційним полем «Студия творчества…» за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 21 з ознаками порушення ч. 1 ст. 6 Закону № 270/96-ВР.

Відповідачем направлено лист-вимогу з повідомленням про виявлені ознаки порушення суб`єктом господарювання ч. 1 ст. 6 Закону № 270/96-ВР, а саме: Мовою реклами є державна мова, та запрошенням з`явитися за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 45 у триденний термін з дня отримання зазначеної вимоги для ознайомлення зі зверненням, а також надання письмових пояснень щодо питань викладених у зверненні споживача. Крім того, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області вимагало надати завірені в установленому порядку копії документів щодо розміщеної реклами, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ «КОМПАНІЯ ТОПОЛЬОК» (виписка з Єдиного державного реєстру ТОВ «КОМПАНІЯ ТОПОЛЬОК»); письмові пояснення; документів щодо вартості розповсюдження реклами та/або виготовлення реклами, документів що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами, тощо), акти виконаних робіт; дозвіл на розміщення зовнішньої реклами (за наявністю); іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття рішення.

Лист-вимогу направлено через відділення єдиного національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» в м. Харків рекомендованим листом №391. На підтвердження належного повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, в матеріалах справи міститься копія поштового конверта, з позначкою повернення «за закінченням терміну зберігання».

Представник позивача не надав відповідь на лист-вимогу відповідача та не надав жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт непричетності останнього до розміщення зовнішньої реклами щитів на фасаді з інформаційними полями: «РЕМОНТ ОБУВИ», «РЕСТОРАН БИЛЬЯРД ФИТНЕС», та зовнішньої реклами з інформаційними полями: «СТУДИЯ ТВОРЧЕСТВА…» за адресою: м. Харків, вул. Асхарова, б. 21.

У зв`язку із вищевказаним, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області винесло рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 841, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 842, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 843, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 844, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 845, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 846.

Підставою для рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 року №841, №842, №843 слугує недотримання встановлених Законом вимог щодо змісту реклами: ч. 1 ст.6 Закону України «Про рекламу», а саме: Мовою реклами є державна мова, у відповідності до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу», що підтверджується копіями відповідних рішень у матеріалах справи.

Підставою для рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 року №844, №845, №846 слугує неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами центральному органу виконав влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених Законом повноважень у відповідності до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу».

Позивач не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначено Законом № 270/96-ВР.

Згідно частини першої статті 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку) та щодо змісту реклами про вакансії (прийом на роботу), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.

Частина друга статті 26 Закону №270/96-ВР визначає, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео-та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Частиною 7 статті 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпункт 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667, передбачає, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (пункт 7 Положення № 667).

Відтак, на Держпродспоживслужбу, у тому числі, і її територіальні органи, покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами, у тому числі, щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

Механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку) визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 693).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.

Пунктом 16 Порядку №693 передбачено, що у разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Тобто, саме нормами Порядку № 693 врегульовано питання оформлення документів, на підставі яких порушується розгляд справи про порушення законодавства про рекламу.

Стаття 26 Закону №270/96-ВР у свою чергу, визначає повноваження Держпродспоживслужби щодо контролю за дотриманням законодавства про рекламу, зокрема, вимагати від суб`єктів господарювання пояснень і документів, пов`язаних із рекламою та приймати рішення про визнання реклами такою, що порушує закон, і накладати штрафи.

Відтак, виходячи з положень статті 26 Закону № 270/96-ВР та Порядку № 693 виявлення ознак порушення законодавства про рекламу Закон № 270/96-ВР не потребує оформлення направлень на перевірку, повідомлень на перевірку, актів перевірок, як це передбачено Законом № 877-V, оскільки у провадженні у справах про порушення законодавства про рекламу Держпродспоживслужба та її територіальні органи здійснюють контроль за розповсюдженням саме інформації (реклами), а не перевіряють господарську діяльність рекламодавців, розповсюджувачів та виробників реклами, а тому достатньо складання протоколу про порушення законодавства про рекламу та прийняття рішення про початок розгляду справи за ознаками про порушення законодавства про рекламу, протокол засідання та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Враховуючи, що саме Закон № 270/96-ВР є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері реклами, включаючи контроль за її дотриманням, положення Закону № 877-V, на які покликається позивач, при вирішенні спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 07.04.2025 у справі №280/275/24, де у пунктах 30, 31,32 цей Суд вказав, що Закон № 270/96-ВР не містить детального опису процедури перевірок, як це передбачено Законом № 877-V (видача наказу чи оформлення направлення). Натомість він зосереджений на матеріальних аспектах виявленні порушень і застосуванні санкцій. Верховний Суд зауважив, що контроль за дотриманням законодавства про рекламу не є заходом державного нагляду (контролю) у розумінні Закону №877-V.

У свою чергу, якщо орган контролю вимагає документи, що виходять за межі рекламного матеріалу, така перевірка набуває ознак заходу державного нагляду в розумінні Закону № 877-V і має супроводжуватися дотриманням його процедур.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області здійснено виїзд за вказаною адресою позивача для фотофіксації фактівта зафіксовано розміщення вказаної зовнішньої реклами з ознаками порушення ч.1 ст.6 Закону України «Про рекламу», якою передбачено, що мовою реклами є державна мова.

Фактичною підставою для винесення ГУ Держпродспоживслужбою у Харківській області спірних рішень про застосування до позивача штрафних санкцій слугувало розміщення зовнішньої реклами недержавною мовою.

Так, статтею 6 Закону № 270/96-ВР визначено, що мовою реклами є державна мова.

Об`єкти права інтелектуальної власності у рекламі використовуються мовою, якою їм наданий правовий захист відповідно до законодавства про охорону прав інтелектуальної власності.

Особливості використання у рекламі мов корінних народів і національних меншин України визначаються законом, що регулює порядок реалізації прав корінних народів, національних меншин України.

Адреси веб-сайтів, онлайн-медіа, а також інші ідентифікатори в мережі Інтернет та адреси для електронних комунікацій можуть наводитися в рекламі літерами латинського алфавіту.

Зображення товару в рекламі наводиться у вигляді, в якому він пропонується споживачам в Україні, з дотримання вимог законів України "Про захист прав споживачів" і "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Мова реклами є складовою змісту реклами.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII інформація для загального ознайомлення (оголошення, зокрема ті, які містять публічну пропозицію укласти договір, покажчики, вказівники, вивіски, повідомлення, написи та інша публічно розміщена текстова, візуальна і звукова інформація, що використовується або може використовуватися для інформування необмеженого кола осіб про товари, роботи, послуги, певних суб`єктів господарювання, посадових, службових осіб підприємств або органів державної влади, органів місцевого самоврядування) подається державною мовою, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною 1 статті 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 27 Закону № 270/96-ВР, відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні зокрема у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту.

Частиною 5 статті 27 Закону № 270/96-ВР передбачено, що вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Згідно з частиною 6 статті 27 Закону № 270/96-ВР за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини 7 статті 27 Закону № 270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження обставин порушення позивачем вимог законодавства про рекламу до матеріалів справи надано, зокрема, матеріали фотофіксації та протоколи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи фото, судом встановлено, що позивачем допущено розміщення на фасаді будівлі рекламних вивісок із порушенням вимог ч.1 ст.6 Закону № 270/96-ВР, зокрема, надписи на вивісках виконані російською мовою.

Так, суд враховує, що позивачем не спростовувалось розміщення рекламних вивісок російською мовою. Будь-яких заперечень з приводу правильності кваліфікації вчиненого позивачем діяння позовна заява не містить.

Позивачем лише заперечувалось правомірність проведення контролюючим органом перевірки.

З огляду на викладене, оскільки матеріалами справи підтверджено порушення вимог позивачем законодавства про рекламу, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень Головне управління Держпродспоживслужби у Харківській області діяло з дотриманням норм чинного законодавства про рекламу, дії здійснені на підставах, в межах та у спосіб, передбачених Конституцією України та законами України, що зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено дотримання ним вимог Закону України №270/96-ВР, а тому проведений ним захід є правомірним, у зв`язку з чим і рішення, прийняті за результатом такого заходу є законними.

Таким чином, вимога позивача щодо визнання неправомірними та скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 841, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 842, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 843, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 844, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 845, про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23 вересня 2025 р. № 846 є необґрунтованою.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Відтак, проаналізувавши наведене, при винесенні оскаржуваного рішення Головне управління діяло з дотриманням законодавства про рекламу, дії здійснені на підставах, в межах та у спосіб, передбачених Конституцією України та законами України.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТОПОЛЬОК» (,61001, м. Харків, вул. Ахсарова, буд.21) до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківської області (, проспект Науки, 40, 6 поверх, м. Харків, 61166) про визнання неправомірними та скасування рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 березня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях