Справа № 520/33186/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

04 березня 2026 року № 520/33186/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду у м. Харкові в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Заічко О.В. по справі №520/33186/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльності Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за запитом ОСОБА_1 від 11 грудня 2025 року, а саме: у наданні копій запитуваних документів, тобто у формі копії супровідних листів та реєстраційних карток вхідного та вихідного документу про надсилання та повернення від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України матеріалів без виконання і самого ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО НЕМОЖЛИВІСТЬ НАДАННЯ ВИСНОВКУ ЕКСПЕРТА ПО СПРАВІ 175/3862/22 за період від 30 липня по 09 грудня 2025 року та зодо не надання інформації у формі копії супровідних листів та реєстраційних карток вхідного та вихідного документу про надсилання та повернення від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України доказів, витребуваних Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєвої У.М. від 01 вересня 2025 року у справі № 175/3862/22.

- зобов`язати Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області надати відповідь ОСОБА_1 на запит від 11 грудня 2025 року Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Позивач 02.03.2025 подав заяву, в якій просив відвести суддю Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В. у подальшому розгляді справи №520/33186/25.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що як передбачено ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. В порушення вказаних вище вимог адміністративна справа №520/33186/25 після спливу вже більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження не розглянута, чим порушене право позивача на доступ до суду.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В. від 04.03.2026 визнано заявлений відвід необґрунтованим, а заяву про відвід судді передано для вирішення питання про відвід.

Шляхом автоматичного розподілу, 04.03.2026 заяву про відвід судді Заічко О.В. передано на вирішення судді Бадюкову Ю.В.

За приписами ч. 8 та ч. 11 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Розглянувши зазначену заяву та наведені у ній підстави для відводу, суд відзначає наступне.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 КАС України, зокрема за п. 4 ч. 1 вказаної статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зазначений вище перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Також, згідно частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Як підставу для відводу судді представник позивача в заяві зазначив про порушення суддею строків розгляду справи. Суд звертає увагу, що зазначений в статтях 36 та 37 КАС України перелік підстав для відводу судді є вичерпним та не містить такої підстави для відводу судді як порушення строків розгляду.

При цьому, зі змісту заяви про відвід судді судом не встановлено жодної з передбачених статтями 36 та 37 КАС України підстав відводу.

Суд зазначає, що зі змісту доводів, які наведені у заяві про відвід судді Заічко О.В., вбачається, що дана заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд зауважує, що сам по собі факт тривалого розгляду справи не може свідчити про упередженість та небезсторонність судді, оскільки прямо не передбачений законом як підстава для відводу, і в контексті аргументів позивача та відповідно до обставин справи не викликає сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас, суд відзначає, що з врахуванням недостатньої кількості суддів у Харківському окружному адміністративному суді , а саме - з 2017 року по сьогоднішній день, кількість суддів, котрі здійснюють правосуддя та щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, у т.ч. по догляду за дитиною) зменшилася з 40 до 27.

Водночас, кількість справ з середнього показника у 15 тис. на рік (2017 - 2022 роки) збільшилась до майже 40 тис. тобто більше ніж у 2,5 рази справ рік. Отже, розгляд справ поза межами строків, встановлених КАС України відбувається з об`єктивних та незалежних від судді причин:

- зменшення кількості суддів;

- збільшення навантаження через значну кількість справ та матеріалів;

- зміни більшості категорій справ на більш складні;

- нерівномірний розподіл позовних заяв та матеріалів комп`ютерною програмою «Діловодство спеціалізованого суду» на суддів;

- військовий стан в країні;

- робота суддів, складу та апарату суду у зоні можливих бойових дій, відсутності взимку централізованого опалення, тривалої відсутності електроенергії;

- наявність протягом робочого дня довготривалих повітряних тривог;

- ухвалення та технічне оформлення також у межах кожної конкретної справи рішень згідно заявлених клопотань, заяв або з метою вирішення інших питань у межах кожної справи, та інші обставини, зокрема, але не виключно, заявлення безпідставних відводів, котрі призводять до скорочення часу для розгляду справ та виникнення надмірного навантаження на кожного окремого суддю, що виключає можливість своєчасного розгляду справ в строки, передбачені КАС України, незалежно від їх складності.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3237/0/15-20 від 24.11.2020 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді суддів України застосовувати показники середньої тривалості розгляду судових справ при ухваленні рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Зі змісту додатку до згаданого рішення убачається, що рекомендований середній час розгляду справ і матеріалів адміністративним судом становить 597 хв. (9 год. 57 хв.), окремих процесуальних питань - 179 хв. (2 год. 59 хв.).

Із наведеного розрахунку убачається, що дотримання засад своєчасності розгляду справи не може не корелювати із кількістю справ у провадженні судді, при цьому, виходячи із розрахункового часу, визначеного Вищою радою правосуддя, кількість розглянутих справ суддею значно перевищує рекомендовані норми, навіть без урахування щорічної відпустки та тимчасової втрати працездатності.

Згідно даних, розмішених на офіційному веб-сайті Ради суддів України https://rsu.gov.ua/oas-2025_2-maps «Інформація про показники часу, необхідного для розгляду справ і матеріалів, які надійшли до місцевих адміністративних судів та орієнтовна нормативна чисельність суддів за даними звітності за І півріччя 2025 року» у Харківському окружному адміністративному суді при цьогорічному навантаженні реальний нормативний час, необхідний для розгляду справ і матеріалів, становить 177732 год. та необхідна чисельність суддів за нормативами при такому навантаженні - 217 суддів.

Як убачається із КП «ДСС», лише за період з 01.01.2025 р. по 03.03.2026 р. на розгляд судді Заічко О.В. надійшло 1643 справ та матеріалів.

У зв`язку з цим, наразі судді Харківського окружного адміністративного суду знаходяться в ситуації, в якій вони позбавлені можливості дотримуватися процесуальних строків розгляду справ з об`єктивних причин. Але, не дивлячись на це, більшість справ розглядаються судом в межах розумного строку.

Отже, твердження Магди А.М. про те, що його справу не розглянуто у строк, який перевищує максимальний строк розгляду справи не відповідає принципу пропорційності відносно фактичного навантаження.

Вказане вище не свідчить про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Заічко О.В.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В. у вирішенні даної адміністративної справи, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Заічко О.В. по справі №520/33186/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Повна ухвала складена 04.03.2026 р.

Суддя Бадюков Ю.В.