Справа № 440/14264/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/14264/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправною і скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 063589 від 30.07.2024 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення його прав у сфері публічно-правових відносин, яке вчинене внаслідок ухвалення відповідачем оскаржуваної постанови, яка за його переконанням, не відповідає вимогам чинного законодавства України. Зазначає, що він був позбавлений законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення. Позивач стверджує, що у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону, оскільки ним з метою використання у власній господарській діяльності було придбано тельфер, перевезення якого здійснювалось позивачем за власний рахунок і на власному вантажному автомобілі. Отже вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, чим порушено його права.

Ухвалою суду від 03.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі 440/14264/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті докази.

19.12.2024 Державною служби України з безпеки на транспорті поданий до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови №063589 від 30.07.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. У відзиві відповідач виклав заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, посилаючись на обов`язок перевізника з забезпечення дотримання вимог чинного законодавства у сфері перевезення вантажів автомобільним транспортом. Зазначає, що порушення норм, визначених положеннями Закону №2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті №АР035987 від 18.06.2024. Як стверджує відповідач, під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ. Як наслідок, за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову № 063589 від 30.07.2024. Звертає увагу, що позивач був присутній на місці події, у тому числі під час складання інспектором акту проведення перевірки, а також здійснював відеофіксацію на особистий мобільний телефон. Однак, під час складання акту перевірки він виявив бажання не чекати закінчення складання акту та відмовився від його підписання та отримання, після чого залишив місце події. На переконання відповідача, Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області в повній мірі дотримано вимог Порядку №1567 щодо належного повідомлення автомобільного перевізника про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та направлення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Стверджує, що відповідач мав обґрунтоване право проводити розгляд справи без участі позивача чи його представника. В частині доводів позивача про безпідставність застосування до нього адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, оскільки на момент проведення перевірки послуги вантажних перевезень не надавалися, а здійснювалося перевезення власного вантажу для власних потреб, а тому у спірних правовідносинах позивач не має статусу автомобільного перевізника відповідно до Закону №2344-ІІІ, відповідач звертає увагу на абсолютну безпідставність та помилковість, як на його думку, вказаних тверджень. Звертає увагу, що обов`язковість оформлення товарно-транспортної накладної для всіх учасників транспортного процесу прямо визначена Законом №2344-ІІІ та єдиний виняток з цього правила становлять виключно фізичні особи, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб. У той же час, ні положеннями Правил №363, ні нормами Закону №2344-ІІІ не передбачено винятків щодо можливості суб`єктів господарювання не оформлювати товарно-транспортну накладну у разі перевезення вантажів. Відповідач звертає увагу, що на момент проведення рейдової перевірки 18.06.2024 позивачем перевозився вантаж транспортним засобом у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 є спеціалізованим напівпричепом-рефрижератором. В свою чергу, позивачем було надано посадовим особам відповідача накладну №18 від 17.06.2024 (а не накладну №701 від 18.06.2024 на товар тельфер, як зазначає Позивач в позовній заяві), відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 було відпущено товар (консерви м`ясні, свинина, сало, паштет). Окрім того, самим Позивачем як в ході проведення перевірки, так і безпосередньо в позовній заяві було підтверджено, що перевезення здійснювалися в рамках провадження підприємницької діяльності як ФОП («з метою використання у власній господарській діяльності»). Таким чином, стверджує відповідач, оскаржувана постанова №063589 від 30.07.2024, винесена Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області відповідно до чинного законодавства уповноваженим державним органом, в рамках повноважень, визначених Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), та щодо належного суб`єкта за наявності встановленого факту порушення.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом його економічної діяльності є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), а також серед інших видів діяльності: вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41), ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів (код КВЕД 33.17), що підтверджується відомостями виписки та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.08.2024.

ОСОБА_1 є власником: спеціалізованого вантажного сідлового тягача, марки MAN, модель TGX 18.480, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ; спеціалізованого напівпричепу-рефрижератора, марка SCHMITZ, модель SKO 24, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , про що свідчать відомості Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.

18.06.2024 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № НР003133 від 13.06.2024, відповідно до графіку щотижневого проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті на території Донецькій, Луганській та Харківській областях у період з 17.06.2024 по 23.06.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях за адресою а/д Р-46 Охтирка-Харків 82 км було проведено перевірку додержання перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення вантажних перевезень щодо транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якої встановлено порушення перевізником ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено Акт № АР035987 від 18.06.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі Акт перевірки).

За змістом вказаного Акту перевірки посадовою особою Укртрансбезпеки проведена перевірка транспортного засобу марки MAN TGX 18.480 номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 ; марки SCHMITZ, модель SKO 24 (причіп) номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 .

Під час перевірки виявлено порушення: ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» при перевезенні вантажів, на момент перевірки у водія відсутні документи, на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме товарно-транспортної накладної встановленої форми, передбаченої п. 11.1 наказу МТЗУ №363 від 14.10.1997, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.

В графі Акту перевірки пояснення водія про причини порушень міститься запис: «водій від пояснень та підпису та копії акта відмовився. Суть порушень водію роз`яснено».

27.06.2024 року Відділом державного нагляду у Полтавській області згідно відомостей Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ 36020 на адресу: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено повідомлення № 54384/34/24-24 від 27.06.2024 про розгляд справи про порушення абзацу 3, частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», виявленого під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), додатком до якого є акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № АР035987 від 18.06.2024. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155, 16 липня 2024 року з 10 до 12 години. Цим же листом ОСОБА_1 проінформовану, що у разі його неявки, справа буде розглянута без його участі відповідно до пункту 27 Порядку.

Поштове відправлення повернуто 12.07.2026 оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за закінченням терміну зберігання, підтвердженням чого є Довідка про причини повернення/досилання, роздруківка даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

11.07.2024 року Відділом державного нагляду у Полтавській області згідно відомостей Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ 36020 на адресу: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено повідомлення № 59155/34/24-24 від 10.07.2024 про розгляд справи про порушення абзацу 3, частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», виявленого під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), додатком до якого є акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № АР035987 від 18.06.2024. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155, 30 липня 2024 року з 10 до 12 години. Цим же листом ОСОБА_1 проінформовану, що у разі його неявки, справа буде розглянута без його участі відповідно до пункту 27 Порядку.

Поштове відправлення повернуто 26.07.2024 оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за закінченням терміну зберігання, підтвердженням чого є Довідка про причини повернення/досилання, роздруківка даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

30.07.2024 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Грицай А.В., винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 063589 (далі Постанова № 063589) про стягнення з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн., ураховуючи, те, що ОСОБА_1 18.06.2024, 10:20, а/д Р-46 км 82, MAN НОМЕР_1 допущено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (згідно акту проведення перевірки від 18.06.2024 № АР 035987) відповідальність за яке передбачена абз. 3, ч. 1, ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

01.08.2024 супровідним листом № 65493/36/24-24 від 31.07.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області ОСОБА_1 на адресу: вул. Зіньківська, 2, 8, Полтавська обл., Полтавській р-н, Полтава, 36014, направлена Постанова від 30.07.2024 року № 063589 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується відомостями Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих у ВПЗ 36020.

Вказане поштове відправлення повернуто 16.08.2024 оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за закінченням терміну зберігання, підтвердженням чого є Довідка про причини повернення/досилання, роздруківка даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

Вважаючи спірну постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами та оскаржуваній постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із винесенням відповідачем стосовно позивача постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу за порушення ним вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Підстави проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) позивачем не оскаржуються.

Надаючи правову оцінку цим спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 5 квітня 2001 року (далі - Закон №2344-III) (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 3 Закон №2344-III цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Нормою частини 14 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частиною 17 статті 6 Закону №2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини 18 статті 6 Закону №2344-III у разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відповідно до частини 21 статті 6 Закону №2344-III порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

За визначенням наведеним в статті 1 Закону № 2344-III:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт;

- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) (тут і надалі в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2 Порядку № 1567).

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (пункт 17 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

За приписами пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункт 21).

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22 Порядку № 1567).

Пунктами 25, 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Відповідно до пункту 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

У разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (пункт 29 Постанови № 1567).

Підставою для притягнення позивача до відповідальності, як її визначив відповідач, було порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» при перевезенні вантажів, на момент перевірки у водія відсутні документи, на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме товарно-транспортної накладної встановленої форми, передбаченої п. 11.1 наказу МТЗУ №363 від 14.10.1997, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.

Нормою абзацу 2 частини першої статті 34 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до положень статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною третьою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

- дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

- пункти завантаження і розвантаження.

Отже, чинним законодавством визначено істотні дані, що має містити товарно-транспортна накладна.

Крім цього, згідно з пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363 (далі Правила № 363), в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Як судом зазначено вище, пунктами 20, 21 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В контексті заявлених позовних вимог ключовими у цій справі є питання про те, чи був позивач позбавлений законного права бути присутнім під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, та чи є він у спірних правовідносинах автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», який повинен мати товарно-транспортну накладну, як документ для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, оскільки ним за його твердженням з метою використання у власній господарській діяльності було придбано товар, перевезення якого здійснювалось за власний рахунок і на власному вантажному автомобілі.

Щодо тверджень позивача, що він був позбавлений законного права бути присутнім під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд виходить з такого.

Як свідчать матеріали справи, Відділом державного нагляду у Полтавській області 27.06.2024 року та 11.07.2024 року згідно відомостей Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ 36020 на адресу: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка є місцезнаходженням фізичної особи-підприємця згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлені повідомлення № 54384/34/24-24 від 27.06.2024, № 59155/34/24-24 від 10.07.2024 про розгляд справи про порушення абзацу 3, частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», які повернуті відправнику 12.07.2026 та 26.07.2024 оператором поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, підтвердженням чого є Довідки про причини повернення/досилання та роздруківки даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

Згідно пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Отже Порядок №1567 покладає на органи Укртрансбезпеки обов`язок щодо направлення повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення уповноваженій особі автомобільного перевізника, у тому числі рекомендованим листом із повідомленням, при цьому обов`язку відповідача здійснювати перевірку отримання таких повідомлень нормами вказаного нормативного акту не встановлено.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах, направлення відповідачем листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відтак суд доходить висновку, що направлення Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області рекомендованою кореспонденцією повідомлень № 54384/34/24-24 від 27.06.2024, № 59155/34/24-24 від 10.07.2024 про розгляд справи про порушення на адресу позивача, яка є місцезнаходженням фізичної особи-підприємця згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи про порушення.

Тому, аргументи позивача щодо неповідомлення його про час та місце розгляду такої справи не відповідають дійсним обставинам справи, отже суд відхиляє доводи позивача, що він був позбавлений законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.

Суд також зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Такий висновок узгоджується із позицією, яку викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 280/1426/20, від 21 грудня 2023 року у справі № 560/11763/22, від 06 червня 2024 року у справі № 340/1617/22.

Водночас, та обставина, що позивач не отримав відправлення у відділенні Укрпошти та під час доставки і, як наслідок, не був обізнаний про дату і час розгляду справи про порушення транспортного законодавства, не може ставитись у вину відповідача і не оцінюється судом як порушення останнім пункту 26 Порядку № 1567.

Крім того, суд звертає увагу, що положеннями Порядку № 1567 не установлено обов`язкової присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника під час розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Неявка уповноваженої особи автомобільного перевізника не є перешкодою для розгляду такої справи та прийняття органом державного контролю постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Оскільки пунктом 27 Порядку № 1567 встановлено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання, справа про порушення розглядається без її участі, то відповідачем правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі позивача.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року по справі № 820/4624/17.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно матеріалів справи 01.08.2024 супровідним листом № 65493/36/24-24 від 31.07.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Грицай Андрію Володимировичу на адресу: АДРЕСА_1 , направлена Постанова від 30.07.2024 року № 063589 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується відомостями Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих у ВПЗ 36020. Вказане поштове відправлення повернуто 16.08.2024 оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за закінченням терміну зберігання, підтвердженням чого є Довідка про причини повернення/досилання, роздруківка даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

Таким чином відповідачем виконано встановлений пунктом 29 Порядку № 1567 обов`язок та надіслано позивачу у встановлені строки рекомендованим листом із повідомленням Постанову від 30.07.2024 року № 063589 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, отримання якої адресатом перебуває поза межами контролю Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається і на те, що у спірних правовідносинах він не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки ним з метою використання у власній господарській діяльності було придбано у м. Харків товар (тельфер довжиною 6 метрів та вагою 3,2 т.), перевезення якого здійснювалось за власний рахунок і на власному вантажному автомобілі, на підтвердження чого надав суду копію накладної № 701 від 18.06.2024.

На підтвердження обставин, з якими закон пов`язує наявність підстав притягнення автомобільного перевізника до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач надав суду копію пред`явленої позивачем під час рейдової перевірки посадовим особам відповідача накладної №18 від 17.06.2024, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 було відпущено товар (консерви м`ясні, свинина, сало, паштет), тобто іншої видаткової накладної, ніж та на яку посилається позивач в обґрунтування позову.

Згідно відомостей Акту перевірки, під час перевірки виявлено порушення: ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» при перевезенні вантажів, на момент перевірки у водія відсутні документи, на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме товарно-транспортної накладної встановленої форми, передбаченої п. 11.1 наказу МТЗУ №363 від 14.10.1997, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.

Отже позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, у якості доказу на підтвердження здійснення ним перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб, що виключає необхідність складення товарно-транспортної накладної, надав копію накладної № 701 від 18 червня 2024 р., складеної у м. Харків, згідно якої ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення за рахунок власних коштів і для власних потреб, для здійснення господарської діяльності, тельфер 3.2 т. 6 метрів.

Водночас, у відзиві на позовну заяву, відповідач, звертає увагу на те, що під час проведення перевірки 18 червня 2024 року позивачем посадовим особам Укртрансбезпеки надана зовсім інша накладна №18 від 17.06.2024 (а не накладна №701 від 18.06.2024 на товар тельфер, як зазначає позивач в позовній заяві), відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 було відпущено товар (консерви м`ясні, свинина, сало, паштет).

Тобто, на підтвердження позовних вимог ФОП ОСОБА_1 надав до суду накладну № 701 від 18 червня 2024 р із зазначенням певних істотних даних, проте, відповідач, обґрунтовуючи свою позицію щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності та відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, надав до суду накладну №18 від 17.06.2024, яка містить інші реквізити.

З цього приводу суд зауважує, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість, нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки. Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 420/15732/22.

Так відповідач, зважаючи на наявність суперечностей в позиції ФОП ОСОБА_1 та наполягаючи на правомірності своїх дій під час проведення рейдової перевірки, у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем була пред`явлена посадовим особам Укртрансбезпеки під час проведення перевірки зовсім інша накладна, за змістом якої автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 здійснювалося перевезення іншого вантажу, ніж той про які йдеться у позовній заяві.

На підтвердження надання позивачем до перевірки іншої накладної ніж та яка була ним додана до позовної заяви, відповідач разом з відзивом надав суду копію накладної №18 від 17.06.2024 та відеофіксацію процесу перевірки від 18.06.2024.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 7 пункту 16 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Постанова № 1567) в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, у тому числі, використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

Застосування, зберігання, видачу, приймання (повернення) засобів фото- і відеофіксації, доступу до фото- і відеозаписів посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення їхніх повноважень, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої за допомогою засобів фото- і відеофіксації регулює Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України 09 серпня 2022 № 590 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2022 р. за № 1053/38389) (далі Порядок № 590).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу I Порядку № 590, застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Укртрансбезпеки здійснюється, зокрема, під час планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом норми пункту 5 розділу ІI Порядку № 590 портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).

Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час: рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.

Отже згідно правового регулювання застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення їхніх повноважень, чинного на момент виникнення та існування спірних правовідносин, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами, посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор.

Судом за допомогою вбудованих засобів Windows 10 досліджені електронні докази у справі - інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, а саме відео- та звукозаписи, які збережені в електронній формі (далі також електронні докази). Безпосереднє дослідження судом електронного доказу здійснено шляхом відтворення відео- та звукозапису.

Інформація в електронній (цифровій) формі збережена у чотирьох файлах в електронному форматі з відображеною датою здійснення відео- та звукозапису 18.06.2024 та відображеним часом запису для першого файлу: 12:12:097 12:22:09, для другого файлу: 12:22:09 12:32:08, для третього файлу: 12:32:08 12:42:07, для четвертого файлу: 12:42:07 12:46:11.

Інформація в електронній (цифровій) формі другого відеофайлу 4209MEDIA_ID9.MP4 149.6 MB з відображеною датою здійснення відео- та звукозапису 18.06.2024 та часом запису 12:22:09 12:32:08, містить по хвилинам відеозапису дані про наступні обставини:

00:37 00:43 водій транспортного засобу повідомляє посадовій особі Укртрансбезпеки про відсутність товарно-транспортної накладної на вантаж;

03:06 04:18 посадова особа Укртрансбезпеки запитує водія транспортного засобу документи на вантаж. Останній надає видаткову накладну на відпуск сала, свинини, консервів м`ясних, зазначаючи, що ФОП ОСОБА_1 , якій в ній зазначений, це він. ОСОБА_1 повідомляє про відсутність товарно-транспортної накладної;

05:21 05:28 посадова особа Уктрансбезпеки тримає документи надані водієм транспортного засобу;

09:45 09:54 посадова особа Уктрансбезпеки повідомляє про можливість отримання водієм транспортного засобу акта проведення перевірки.

Інформація в електронній (цифровій) формі четвертого відеофайлу 4208MEDIA_ID9.MP4 60.7 MB з відображеною датою здійснення відео- та звукозапису 18.06.2024 та часом запису: 12:42:07 12:46:11, містить по хвилинам відеозапису дані про наступні обставини:

02:27 02:43 посадова особа Укртрансбезпеки пропонує отримати Грицай А.В. копію акту, водій стверджує що вона йому не потрібна оскільки вважає, що все це незаконно та просить надати йому його документи;

03:02 03:54 посадова особа Уктрансбезпеки тримає та після здійснення фотофіксації, повертає водію транспортного засобу разом з іншими документами у тому числі й видаткову накладну № 18 від 17 червня 2024 року, в графах якої з урахуванням якості відтвореного відеозапису, зазначено ФОП ОСОБА_1 , та яка містить відтиск штампу, реквізити якого з огляду на якість відеозйомки, не відтворені в повному обсязі.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, серед іншого, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Таким чином електронні докази одержані під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі) є допустимими в розумінні вимог статті 74 Кодексу адміністративного судочинства.

Досліджені судом у цій справі електронні докази містять інформацію в електронній (цифровій) формі яка містить дані про обставини процесу виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами (з власником та водієм вантажного автомобіля), тобто містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, інформацію щодо предмета доказування, отже згідно статті 73 Кодексу адміністративного судочинства є належними доказами.

Згідно досліджених судом електронних та письмових доказів, в наданій позивачем посадовій особі Укртрансбезпеки накладній № 18 від 17.06.2024, ФОП ОСОБА_1 було зазначено товар: консерви м`ясні, одиниця виміру: тн., кількість: 3-200; свинина, одиниця виміру: тн., кількість: 3-700; сало, одиниця виміру: кг., кількість: 300-00; паштет, одиниця виміру: кг., кількість: 610-00; консерви (яловичина), одиниця виміру: кг., кількість: 590-00; підсумок: вісім тон чотириста кг., тобто інші відомості, ніж у тій накладній на яку позивач посилається в обґрунтування позову.

Отже надані разом з відзивом відповідачем копії письмових доказів та досліджена судом інформація в електронній (цифровій) формі (відео- та звукозаписи), містять дані з яких вбачається, що надана ФОП ОСОБА_1 суду разом із позовною заявою на підтвердження позовних вимог накладна № 701 від 18 червня 2024 р., із зазначенням певних істотних даних, містить інші реквізити, та є іншою накладною, ніж та яка була надана водієм під час рейдової перевірки, фотофіксацію якої здійснено посадовою особою Укртрансбезпеки, та фотокопія якої надана відповідачем суду в обґрунтування правомірності притягнення позивача до відповідальності.

Про існування іншої накладної особам, які здійснювали перевірку, під час повернення документів водій не повідомив.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність письмових та електронних доказів, зібраних у справі, як окремо, так і взаємний зв`язок наведених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 надана суду разом із позовною заявою накладна № 701 від 18 червня 2024 р., є іншою накладною ніж та, що була надана водієм під час рейдової перевірки, і фотофіксацію якої здійснено посадовою особою Укртрансбезпеки та копія якої надана відповідачем суду.

Водночас основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності, про що йдеться в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 340/5660/22.

За таких обставин суд відхиляє у якості належного, допустимого та достовірного доказу у цій справі надану позивачем суду разом із позовною заявою копію накладної № 701 від 18 червня 2024 р.

Натомість надану суду відповідачем копію накладної № 18 від 17.06.2024, суд розцінює в якості належного доказу, що містить дані про обставини проведеної рейдової перевірки.

Як свідчать досліджені відеозаписи, водій вантажного автомобіля також був повідомлений посадовою особою Укртрансбезпеки про складення акту перевірки. Посадовою особою Укртрансбезпеки здійснено фотофіксацію на мобільний пристрій накладної та документів водія, які надавались до перевірки.

Результати рейдової перевірки (перевірки на дорозі) позивача оформлені Актом № АР035987 від 18.06.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В Акті посадовою особою відповідача зафіксовані виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення: ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» при перевезенні вантажів, на момент перевірки у водія відсутні документи, на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме товарно-транспортної накладної встановленої форми, передбаченої п. 11.1 наказу МТЗУ №363 від 14.10.1997, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: ч. 1 абз. 3 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.

В графі Акту перевірки пояснення водія про причини порушень міститься запис: «водій від пояснень та підпису та копії акта відмовився. Суть порушень водію роз`яснено».

Пунктами 20, 21 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Враховуючи зазначені правові норми, суд приходить до висновку про наявність обов`язку у посадових осіб Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки здійснити фіксування виявленого порушення, шляхом складання акту, що і було здійснено відповідачем.

При цьому відомості Акту перевірки містять дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто такий акт є доказом у розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, Верховний Суд в постанові від 14.11.2024 у справі № 420/24932/23 наголосив, що не здійснення відео фіксації процесу перевірки жодним чином не спростовує факту вчинення порушення, оскільки порушення було зафіксоване уповноваженою особою Укртрансбезпеки в акті проведення перевірки.

Надаючи правову оцінку з урахуванням встановлених судом обставин та досліджених доказів, твердженням позивача про те що він у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону, оскільки ним з метою використання у власній господарській діяльності було придбано тельфер, перевезення якого здійснювалось позивачем за власний рахунок і на власному вантажному автомобілі, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону №2344-ІІІ товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Отже в силу визначень основних термінів наведених у вказаній статті Закону №2344-ІІІ, товарно-транспортна накладна є єдиним для всіх учасників транспортного процесу, крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб.

Водночас на підставі даних, що містять досліджені у цій справі письмові та електронні докази, судом встановлено відсутність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовує свої вимоги, щодо здійснення перевезення ФОП ОСОБА_1 вантажу (тельфер довжиною 6 метрів та вагою 3,2 т.) за рахунок власних коштів та для власних потреб, що виключає необхідність складання товарно-транспортної накладної, оскільки надана позивачем суду разом із позовною заявою на підтвердження позовних вимог копія накладної № 701 від 18 червня 2024 р., є іншою накладною, ніж та яка була надана водієм під час рейдової перевірки, а тому не є належним, допустимим та достовірним доказом.

Водночас доказів того, що перевезення за рахунок власних коштів ФОП ОСОБА_1 вантажу: консерви м`ясні, одиниця виміру: тн., кількість: 3-200; свинина, одиниця виміру: тн., кількість: 3-700; сало, одиниця виміру: кг., кількість: 300-00; паштет, одиниця виміру: кг., кількість: 610-00; консерви (яловичина), одиниця виміру: кг., кількість: 590-00; підсумок: вісім тон чотириста кг, згідно накладної № 18 від 17.06.2024, яка була ним надана посадовим особам Укртрансбезпеки під час здійснення рейдової перевірки, відбувалось для власних потреб фізичної особи, суду не надано.

Відповідно до статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Отже з огляду на наведене визначення терміну автомобільного перевізника вищевказаний закон не обмежує набуття особою статусу автомобільного перевізника виключно випадками надання послуг з перевезення на комерційній основі, а поширюються також і на випадки здійснення перевезень за власний кошт.

Згідно зі статтею 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

За приписами абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак ФОП ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є як автомобільним перевізником, так і водієм в розумінні положень статті 1 Закону №2344-ІІІ, який повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, і до якого може бути застосованим адміністративно-господарський штраф за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

Нормами статті 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновків, що під час проведення рейдової перевірки позивач, будучи автомобільним перевізником та водієм автомобільного транспортного засобу, в порушення вимог статті 48 Закону № 2344-III, не надав посадовим особам Укртрансбезпеки належним чином оформлену товарно-транспортну накладну.

Згідно абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 063589 від 30 липня 2024 р., винесена в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, містить усі реквізити та оформлена згідно з додатком 5 Порядку № 1567.

В оскаржуваній Постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу зазначені відомості про те, «…що ОСОБА_1 18.06.2024, 10:20, а/д Р-46 км 82, MAN НОМЕР_1 допущено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» (згідно акту проведення перевірки від 18.06.2024 № АР 035987 відповідальність за яке передбачена абз. 3, ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»…».

За таких обставин, вказана постанова, оформлена згідно з додатком 5 до Порядку № 1567, містить інформацію про норму Закону України «Про автомобільний транспорт» порушення якої допущено позивачем, посилання на відповідний Акт рейдової перевірки (перевірки на дорозі), норму Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: абзац 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III від 5 квітня 2001 року, яка передбачає відповідальність, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 063589 від 30 липня 2024 р. прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та обґрунтовано, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

Позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду, заявлені позовні вимоги розглянуті судом по суті, проте, підстави для задоволення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 063589 від 30 липня 2024 р. відсутні, отже у його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 122, 132, 139, 241-246, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_5 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Європейська, б. 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький