Справа № 400/2070/26
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 березня 2026 р. № 400/2070/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши питання про повернення позовної заяви у справі

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, просп. Миру, 34,м. Миколаїв,54004,

треті особиВознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області Вознесенська районна військова адміністрація, пл. Центральна, 1,м. Вознесенськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,56501,

провизнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

визнати недійсним державний акт, виданий на підставі розпорядження Братської РДА від 10.08.2009 № 372-р щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0175, як такий, що видано помилково;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0175, здійснену ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області;

зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області внести зміни до Державного земельного кадастру та закрити поземельну книгу щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0175.

Відповідачем у позові вказано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, третьою особою - "Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області Вознесенська районна військова адміністрація".

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового оскарження.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Державний акт на право власності на земельну ділянку (який, згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України у відповідній редакції, визнавався документом, що посвідчує право на земельну ділянку) не є рішенням суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно, позовна вимога про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

У статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що у позовній заяві ОСОБА_1 об`єднав вимоги, які належать розглядати в порядку різного судочинства, наслідком чого є повернення позовної заяви (пункт 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 4, 5, 19, 21 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.В. Птичкіна