Справа № 420/32161/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 березня 2026 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №420/32161/25 за правилами загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду (суддя Хлімоненкова М.В.) перебуває на розгляді справа №420/32161/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у невнесенні ОСОБА_1 у списки осіб, яким належало нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду за червень та липень 2025 року із розміру 100 тисяч гривень на місяць;

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті на користь ОСОБА_1 суми додаткової грошової винагороди в розмірі 176 666 (сто сімдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 66 копійок за червень та липень 2025 року;

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести дані ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у списки осіб, яким належить нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду за червень та липень 2025 року із розміру 100 тисяч гривень за місяць;

4. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) недоотриману додаткову грошову допомогу в розмірі 176 666 (сто сімдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 66 копійок за червень та липень 2025 року;

5. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з розміру 3333 (три тисячі триста тридцять три) гривні 33 копійки в день, починаючи з дати виключення зі списків особового складу (23.07.2025) по дату винесення рішення судом;

6. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 прийнято до провадження дану справу №420/32161/25. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

04.02.2026 від представника позивача до Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, в якому також заявлено про необхідність витребування у відповідача документів, що підтверджують нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди за червень та липень 2025 року.

В обґрунтування заявленого клопотання, вказує, що станом на 31.01.2026 відповідач не надіслав жодного документу на обґрунтування своїх дій. При цьому ст.258 КАС України, як далі вказує у клопотанні, визначено, що строк розгляду справ в спрощеному провадженні не повинен перевищувати 60 днів з дати відкриття провадження у справі.

Надаючи оцінку заявленому представником позивача клопотанню, суд виходить з такого.

Як визначено ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з приписами ч.1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

При цьому, в силу вимог п.10 ч.1 статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу є справами незначної складності є в тому числі справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 2.ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Так, частина 4 ст.257 КАС України передбачає, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зауважує, що дана справа №420/32161/25 не підпадає під категорію справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, у зв`язку із чим, під час відкриття у ній провадження та прийняття справи до свого провадження, суд дійшов висновку про доцільність розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Частинами 5, 6 ст. 261 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на викладене, дослідивши зміст клопотання, матеріали справи, суб`єктний склад сторін, предмет та підстави позову, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження, а також в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд звертає увагу, що з огляду на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019р. у справі №826/7244/18, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що з огляду на категорію та складність даної справи, обсяг доказів, кількість сторін, обраний позивачем спосіб захисту у позовній заяві тощо, характер спірних правовідносин, предмет доказування, є незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Заявляючи клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, представник позивача не навів, жодної належної та достатньої, поза розумним сумнівом, підстави у підтвердження необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а так само і у відкритому судовому засіданні з викликом учасників. Представник позивача не вказує, які конкретно обставини чи факти, потребують детального встановлення та аналізу саме в судовому засіданні, і не можуть бути встановлені під час розгляду даної справи в порядку письмового провадження, наведені ж доводи є лише припущеннями про можливе існування обставин та фактів, які могли б бути вирішені виключно під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні з викликом та за участю сторін.

За вказаного, представником позивача не доведено, та судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, та так само і у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Поряд з викладеним, суд вважає за необхідне звернути увагу представника відповідача, що в силу приписів КАС України, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, аргументами іншої сторони, та реагувати на вказані аргументи з урахуванням приписів чинного процесуального законодавства, а саме шляхом подання відзиву, заперечень, додаткових пояснень, письмових доказів, тощо.

В свою чергу, у разі, якщо під час письмового провадження буде встановлено необхідність у розгляді справи у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін, судом буде прийнята відповідна ухвала.

Наразі ж, судом не вбачається необхідності у отриманні від відповідача будь-яких усних та особистих роз`яснень стосовно предмету спору у судовому засіданні.

Окремо, суд наголошує, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, дію якого наразі продовжено. На даний час, майже щодня в м.Одесі лунають сирени сповіщення Повітряної тривоги. Агресор також вдається до бомбардувань міста ракетами та іншими засобами, що безумовно загрожує життю та здоров`ю людей.

В силу вимог ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви.

Відтак, у задоволенні заяви представника позивача про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження слід відмовити.

З приводу необхідності витребування у відповідача документів суд враховує наступне.

Ухвалою суду від 25.09.2025 про відкриття провадження у даній справі у відповідача в тому числі було витребувано: належним чином завірені копії довідок-розрахунків, тощо, із інформацією про розмір та складові грошового забезпечення позивача за період служби з 01.01.2025 по 23.07.2025, довідку про середньоденне грошове забезпечення позивача обраховане відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок №100), інформацію про усі виплачені ОСОБА_1 суми при звільненні.

Ухвалу суду від 25.09.2025 відповідачу було надіслано в електронному вигляді до електронного кабінету в ЄСІТС Електронний суд. Документ доставлено до електронного кабінету: 26.09.25 (19:44). Дата отримання судом повідомлення про доставлення до електронного кабінету : 26.09.25 19:48.

Втім, протягом встановленого судом строку та до теперішнього часу, відповідач ухвалу суду від 25.09.2025 в частині надання витребуваних документів не виконав, витребувані судом документи не надав.

02.02.2026 від представника позивача надійшло клопотання у якому також було заявлено про необхідність витребувати у Відповідача документи, що підтверджують нарахування та виплату Позивачеві додаткової грошової винагороди за червень та липень 2025 року.

Суд зазначає, що статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч.3 ст.80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

У відповідності до приписів ч.1, 2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної адміністративної справи, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, необхідно повторно витребувати у військової частини НОМЕР_1 письмові докази, які витребовувались у нього ухвалою суду від 25.09.2025, однак не були надані на вимогу суду, в тому числі документи, що підтверджують нарахування та виплату Позивачеві додаткової грошової винагороди за червень та липень 2025 року.

Суд також роз`яснює, що у розумінні ч. 8 ст. 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 149 КАС України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, суд наголошує на необхідності вжиття заходів відповідачем у справі щодо забезпечення належного виконання ухвали суду щодо витребування письмових доказів у встановлений судом строк, та надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані судом письмові докази.

У разі ненадання витребуваних судом додаткових доказів, надати до суду письмові щодо причин їх ненадання.

Також, з огляду на те, що до теперішнього часу відповідач не виконав ухвалу суду від 25.09.2025 в частині надання витребуваних документів, суд вважає за доцільне направити для відома вказану ухвалу суду для забезпечення її належного виконання до Генерального штабу Збройних Сил України.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 241, 248, 256, 257, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Повторно витребувати у Військової частини НОМЕР_1 :

-належним чином завірені копії довідок-розрахунків, тощо, із інформацією про розмір та складові грошового забезпечення позивача за період служби з 01.01.2025 по 23.07.2025,

-довідку про середньоденне грошове забезпечення позивача обраховане відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок №100),

-інформацію про усі виплачені ОСОБА_1 суми при звільненні,

-належним чином засвідчені докази виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за червень 2025 року та за липень 2025 року.

Витребувані документи надати суду у 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду.

У разі неможливості надання /відсутності будь-якого з витребуваних судом документів, - надати до суду письмові пояснення, із зазначенням причин неможливості надання /відсутності таких документів у той самий строк.

Повідомити Військову частину НОМЕР_1 , що у разі невиконання (неналежного виконання) вимог суду в частині надання витребуваних доказів, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, а до осіб, які не виконують ухвалу суду, яка набрала законної сили або неналежним чином виконують обов`язки, які покладені на них, як на учасників судового процесу - відповідальність, яка передбачена чинним законодавством.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та до Генерального штабу Збройних Сил України для відмова та забезпечення належного виконання ухвали суду відповідачем по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА