Справа № 380/8918/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/8918/24 пров. № А/857/16009/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіМатковської З. М.
суддів -Гінди О. М.
Гуляка В. В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу 16 Регіональної військово-лікарської комісії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі № 380/8918/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання дії та бездіяльності протиправним (головуючий суддя першої інстанції Потабенко В.А., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 05 березня 2025 року),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 позивач) звернувся до суду з позовною заявою до 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі 16 РВЛК, відповідач), у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду заяви про незгоду з постановою ВЛК та проведення повторного медичного огляду на висновок військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений довідкою від 22.02.2024 року №42/229;

зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про незгоду з постановою ВЛК та проведення повторного медичного огляду на висновок військово-лікарської комісії при Шостому відділі (м. Заставна) ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений довідкою від 22.02.2024 року №42/229, з прийняттям постанови відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402.

постановити окрему ухвалу про порушення уповноваженими особами Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 законодавства у сфері військової експертизи Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, та направити таку ухвалу відповідним суб`єктам владних повноважень для притягнення до відповідальності осіб, причетних до видання завідомо неправдивого та протиправного висновку ВЛК, оформленого Довідкою від 22.02.2024 року №42/229.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.02.2024 Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний придатним до військової служби. Задля забезпечення своїх прав позивачем було подано заяву про незгоду з постановою ВЛК та проведення повторного медичного огляду із проханням провести повторне медичне обстеження. Позивач вважає, що станом на момент подання позову жодних дій щодо перегляду постанови ВЛК та проведення повторного медичного огляду не вчинено. Враховуючи наведене, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі № 380/8918/24 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність 16 Регіональної Військово-лікарської комісії щодо розгляду та надання відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 14.04.2024 на довідку Військово-лікарської комісії при Шостому відділі (м. Заставна) ІНФОРМАЦІЯ_1 №42/229 від 22.02.2024.

Зобов`язано 16 Регіональну Військово-лікарську комісію розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.04.2024 на довідку Військово-лікарської комісії при Шостому відділі (м. Заставна) ІНФОРМАЦІЯ_1 №42/229 від 22.02.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій. Зазначає, що позивачу було надано відповідь, яка була оформлена листом за вих. №1671 від 23 квітня 2024 року, в якому позивачу було запропоновано надати оскаржувану довідку ВЛК для долучення її до матеріалів та здійснення повного, всебічного розгляду заяви відповідно до вимог Положення № 402 та Закону України "Про звернення громадян". Враховуючи зазначене, а саме, відсутність довідки, яка містить оскаржувану позивачем постанову, військово-лікарською комісією НОМЕР_1 РВЛК було запропоновано надати позивачем вищезгадану довідку ВЛК для продовження розгляду його звернення. Вказана довідка була предметом оскарження позивачем, а тому її відсутність у зверненні унеможливлювала в подальшому здійснити вивчення фахівцями комісії матеріалів з іншими доданими до звернення документами та надання аргументованої відповіді. Таким чином не вбачає у діях відповідача протиправності.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач правом подання відзиву не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був мобілізований та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

22.02.2024 Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний придатним до військової служби.

Задля забезпечення своїх прав позивачем було подано заяву про незгоду з постановою ВЛК та проведення повторного медичного огляду із проханням провести повторне медичне обстеження.

16 РВЛК було запропоновано надати позивачем вищезгадану довідку ВЛК для продовження розгляду його звернення.

Позивач вважає, що станом на момент подання позову жодних дій щодо перегляду постанови ВЛК та проведення повторного медичного огляду не вчинено.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нездійснення розгляду його скарги протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не розглянув своєчасно та належним чином скаргу позивача від 14.04.2024 на довідку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 №42/229 від 22.02.2024.

Окрім цього, суд вказав, що при розгляді заяви/скарги на рішення 16 РВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів. Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Законодавством, яке підлягає застосуванню у площині спірних правовідносин є Закон України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон № 2801-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Положення № 402 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 2801-XII законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Так, статтею 70 Закону № 2801-XII визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах). Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Згідно пункту 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій.

Порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК визначений главою 3 розділу І Положення № 402.

За правилами пункту 3.1. глави 3 розділу І Положення № 402 вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України Про звернення громадян (далі Закон № 393/96-ВР), Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962 (далі Інструкція № 735).

У відповідності до пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

Статтею 15 Закону № 393/96-ВР визначено порядок розгляду заяв (клопотань), згідно якого органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2024 Військово-лікарською комісією при Шостому відділі (м. Заставна) ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено медичний огляд позивача, результати якого оформлені довідкою, з винесенням відповідного висновку про придатність позивача до військової служби.

Позивач 14.04.2024 звернувся до відповідача із скаргою на довідку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 №42/229 від 22.02.2024.

У зв`язку із зверненням позивача з питань незгоди з постановою Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , було надано відповідь на адресу позивача, в якому позивачу було запропоновано надати оскаржувану довідку ВЛК для долучення її до матеріалів та здійснення повного, всебічного розгляду заяви відповідно до вимог Положення № 402 та Закону України "Про звернення громадян".

Вказана відповідь оформлена листом за вих. №1671 від 23 квітня 2024 року, який відповідач направив позивачу лише 17.05.2024, тобто вже після звернення позивача до суду та із значною затримкою після складення зазначеного листа.

З наведеного вбачається, що відповідач не розглянув своєчасно та належним чином скаргу позивача від 14.04.2024 на довідку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 №42/229 від 22.02.2024, що зумовило позивача звернутися до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що для забезпечення ефективного захисту порушеного права позивача, необхідно зобов`язати відповідача розглянути скаргу позивача від 14.04.2024 на довідку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 №42/229 від 22.02.2024 у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н ОВ И В :

Апеляційну скаргу 16 Регіональної військово-лікарської комісії залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі № 380/8918/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Гуляк