Справа № 160/33082/25
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рянської В.В.,
за участю: секретаря судового засідання Любої Н.Р.,
представника позивача Корсунського Д.Ю.,
представника відповідача Тітенка Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДРОДЖЕННЯ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підписано посадовою особою контролюючого органу Вірою Касіян, яка не має повноважень та законних підстав на його підписання. Додаток до податкового повідомлення-рішення розрахунок пені підписано іншою посадовою особою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Богданою Северин, яка, на думку позивача, не є уповноваженою особою.
Ухвалою від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.12.2025, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Підготовче засідання 22.12.2025 у зв`язку з неявкою представника позивача було відкладено до 16.01.2026.
15.01.2026 до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, у якій зазначено, що з 01.03.2023 підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не передбачено можливості проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Законодавством обмежено можливість перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, періодом з 01.08.2023 до 01.12.2023. Наказ про проведення перевірки № 5312-п від 22.08.2025 не відповідає пп. 69.2 п. 69 Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки не містить конкретних (фактичних) підстав призначення перевірки. У наказі відсутня мотивувальна частина, що не відповідає Закону України «Про адміністративну процедуру». Вказаний наказ та акт перевірки не містять відомостей про порушення позивачем терміну, протягом якого він мав надати відповідь на письмовий запит відповідача, що було би підставою для призначення перевірки відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Інформація про направлення такого запиту відсутня. Протягом 2025 року посадові особи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не перебували за місцезнаходженням позивача. Замість документальної виїзної перевірки контролюючим органом фактично проведено документальну невиїзну перевірку у приміщенні контролюючого органу. Акт перевірки було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку попри те, що посадові особи ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» не відмовлялися від його підписання та отримання. В акті перевірки відсутня відмітка про відмову від його підписання та отримання, натомість зазначено, що його надіслано поштою. Як станом на дату видачі наказу про проведення перевірки, так і в період її проведення Покровська селищна територіальна громада за місцезнаходженням позивача належала до територій можливих бойових дій. Тому підпункт 69.35-1, а не 69.2 статті 69 Перехідних положень Податкового кодексу України міг бути підставою для проведення перевірки позивача в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями, однак не з підстав, передбачених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Перевірку було призначено тривалістю п`ять днів з 29.08.2025 до 04.09.2025, проте в акті перевірки вказано про її проведення з 29.07.2025 до 04.09.2025. Під час перевірки позивач не надавав відповідачу документів, однак в акті перевірки наведено перелік документів, досліджених під час перевірки. У податковому повідомленні-рішенні зазначено інший контракт та період фінансово-господарської діяльності платника, що не відповідають вказаним у наказі та акті перевірки. Законом № 2473-III не передбачено нарахування пені резиденту, який виконав свої обов`язки, у зв`язку з несвоєчасним чи не в повному обсязі виконанням своїх обов`язків його контрагентом нерезидентом. Станом на дату подання адміністративного позову валютна виручка за зовнішньоекономічним контрактом від 30.05.2024 № 24-007, укладеним між ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» і Ukragro trade SA, отримана в повному обсязі в сумі 1022100,34 доларів США. Відповідно до акта перевірки контролюючий орган нарахував позивачу пеню за порушення граничних строків розрахунків, зазначивши, що станом на 27.05.2025 з дати оформлення експортної митної декларації оплата за товар не отримана, у зв`язку з чим порушено граничні строки розрахунків за операцією з експорту товарів. Зазначені контролюючим органом обставини порушення строків розрахунку, за які позивачу нараховано пеню, стосуються порушення строків оплати Ukragro trade SA. Позивач своєчасно та в повному обсязі здійснив поставку товару згідно з укладеним контрактом, тому ним не допущено порушення Закону № 2473-III, за яке відповідачем нараховано пеню.
Ухвалою від 16.01.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, з урахуванням зміни підстав позову, продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження.
У підготовчому засіданні 16.01.2026 суд без оформлення окремого документа постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на підставі п. 3 ч. 2 ст. 181 КАС України до 30.01.2026 у зв`язку з встановленням відповідачу строку для подання відзиву на позов, з урахуванням зміни підстав позову.
27.01.2026 надійшов відзив на позов з урахуванням зміни підстав позову, у якому відповідач зазначив, що обмеження проведення перевірок, в тому числі за пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, на підставі пп. 69.2 п. 69 ПК України, існувало з 03.11.2022 до 01.08.2023, а після 01.08.2023 не застосовується у зв`язку з внесенням змін до абз. 1 пп. 69.2 п. 69 ПК України. Проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» здійснювалося з 29.07.2025 до 04.09.2025 щодо правовідносин, які відбулися в 2024 році. Мораторій на проведення перевірок на підставі пп. 69.2-1 п. 69 ПК України не може розповсюджуватися на правовідносини, які відбулися у 2024-2025 роках. Вичерпний перелік підстав для проведення документальних позапланових перевірок викладено у п. 78.1 ст. 78 ПК України, натомість, пп. 69.2 п. 69 ПК України не містить жодних підстав для проведення перевірки. Позивач помилково зазначає, що в наказі повинна бути визначена альтернативна підстава для проведення перевірки, яка викладена в пп. 69.2 п. 69 ПК України, хоча в цілому пп. 69.2 п. 69 ПК України жодних підстав для проведення перевірки не містить. Обов`язковою передумовою для проведення перевірки є направлення наказу та зазначення в наказі підстави для проведення перевірки. Чинним законодавством не передбачено імперативного обов`язку здійснювати у наказі про проведення перевірки повне тлумачення підстави (детально вказувати про виявлені факти, що можуть свідчити про податкове правопорушення) для проведення перевірки, а з огляду на зміст абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України достатнім є лише зазначення підстави, відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України, що і було зроблено відповідачем. У спірних правовідносинах відсутня можливість застосування альтернативних підстав для проведення перевірки, що випливає з положень п. 78.1 ст. 78 ПК України. ПК України не встановлює імперативного обов`язку зазначення відомостей про порушення терміну, протягом якого повинна бути надана відповідь на письмовий запит на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Посилання позивача на Закон України «Про адміністративну процедуру» та застосування його положень до наказу про проведення перевірки є безпідставними з огляду на те, що такий наказ не є адміністративним актом у визначені цього закону. Перед проведення перевірки довіреній особі позивача було вручено наказ та направлення, що свідчить про проведення саме виїзної перевірки і в цілому позивачем не заперечується. Позивач зазначає, що акт перевірки на останній сторінці містить напис: «надіслано поштою», однак це не відповідає дійсності. Зазначаючи про фактичну зміну виду перевірки, позивач не надводить будь-яких достатніх та достовірних аргументів, як і доказів, що можуть ставити під сумнів вид перевірки (виїзна або невиїзна). В акті перевірки помилково зазначено період, протягом якого проводилася перевірка з 29.07.2025 до 04.09.2025, що не впливає на правомірність проведеної перевірки. Неправильно зазначена в акті перевірки дата початку проведення перевірки не може слугувати самостійною підставою для скасування висновків, зроблених на його підставі. Відповідальність за дотриманням граничних строків розрахунків повністю покладається на резидента, відповідно до змісту Закону № 2473-III, що свідчить про те, що навіть за умови недотримання нерезидентом умов зовнішньоекономічного контракту відповідальність несе саме резидент. Відповідач не зобов`язаний встановлювати з вини якого суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності сталося порушення строку розрахунків, пов`язувати можливість нарахування пені зі стороною, через яку сталося порушення та здійснювати такий опис в акті перевірки чи податковому повідомленні-рішенні, позаяк така обставина не передбачена ані Законом № 2473-VIII, ані ПК України.
Підготовче засідання 30.01.2026 не відбулося (справу знято з розгляду) у зв`язку з оголошенням до його початку повітряної тривоги у м. Дніпро та з урахуванням клопотань представників сторін. Наступне підготовче засідання призначено на 11.02.2026.
10.02.2026 надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи та огляд у судовому засіданні примірника акта перевірки від 11.09.2025 № 3959/0436-07-12/30699186, що надійшов на адресу позивача засобами поштового зв`язку, та конверту, в якому відповідачем було надіслано вказане поштове відправлення.
Ухвалою суду від 11.02.2026 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.02.2026.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначив, що оскільки контролюючим органом не направлявся позивачу запит про надання пояснень та документів, підстави для проведення перевірки відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України були відсутні. Вказані в акті перевірки документи, що дослідчувалися під час проведення перевірки, відповідач не витребовував, а позивач не надавав.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Зазначив, що перевірку було проведено правомірно. Відповідачем проведено саме позапланову документальну виїзну перевірку. Протилежного позивачем не доведено. Акти про відмову від підписання та отримання акта перевірки не складалися. Позивач не заперечує суті виявлених під час проведення перевірки порушень, посилається лише на процедурні порушення під час її проведення. Помилкове зазначення в акті перевірки періоду, протягом якого вона проводилася, та в податковому повідомленні-рішення реквізитів зовнішньоекономічного контракту не впливають на правомірність висновків контролюючого органу про порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, Покровська селищна територіальна громада була включена до переліку територій можливих бойових дій у період з 24.02.2022 до 07.10.2025.
Згідно з наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 5312-п від 22.08.2025 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» з 29.08.2025 тривалістю 5 робочих днів за період діяльності з 26.09.2022 до 14.02.2025 з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 30.05.2024 до 27.08.2025 при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактом від 30.05.2024 № 24-007. Підставою перевірки зазначено в тому числі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
12.09.2025 акт перевірки було надіслано поштою за адресою місцезнаходження ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ», вручено та зареєстровано 15.09.2025 за вх. № 1067, що підтверджується копією акта перевірки, в якому відсутній підпис керівника ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ», містиься запис «надіслано поштою», копією конверту та трекінгом поштового відправлення.
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 666 від 06.06.2025 «Про делегування повноважень» начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Віру Касіян уповноважено на прийняття податкових повідомлень-рішень за формаю «С» - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (трафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі також ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів); в) фактичних перевірок.
Згідно з підпунктом 69.2-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України установлено, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до 1 грудня 2023 року, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
За змістом підпункту 4 підпункту 69.35-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, з 1 грудня 2023 року, діє мораторій:
на проведення документальних перевірок платників податків, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є територія можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідній території, а в разі зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження, крім документальних позапланових перевірок:
що проводяться виключно на звернення платника податків;
що проводяться з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (в частині документальних позапланових перевірок платників податків, щодо яких отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють/здійснювали свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають/надавали фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.3, 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16, 78.1.19, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;
платників податків, щодо яких отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків вимог валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Пунктом 78.5 статті 78 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Матеріали справи не містять відомостей з доказами на їх підтвердження про отримання контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та ненадання платником податків пояснення та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Інформація про направлення контролюючим органом ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» запиту, в якому зазначаються порушення цим платником податків валютного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та отримання позивачем такого запиту відсутня.
Суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності підстав для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Зі змісту наказу про проведення перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення можна дійти висновку, що в акті помилково вказано початкову дату проведення перевірки 29.07.2025 замість 29.08.2025, що не є самостійною підставою для висновку про допущені під час перевірки порушення. Разом із тим, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Як зазначив позивач, перевірку ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» було проведено у приміщенні контролюючого органу, тобто фактично змінено вид перевірки з виїзної на невиїзну без видачі відповідно наказу.
Акт перевірки не містить підпису керівника ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ».
Згідно з пунктом 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня. У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 86.3 статті 86 ПК України передбачено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.
Відповідач не зазначав і матеріали справи не містять доказів відмови платника податків ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» та/або посадових (службових) осіб платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, неможливості проведення перевірки, відмови від отримання примірника акта перевірки та його підписання або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2025 у справі № 140/3393/24 зазначив, що неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки з огляду на те, що для проведення будь-якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку. Крім того, в ПК України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.
Положеннями підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з положеннями підпунктів 21.1.1 та 21.1.4 пункту 21.1 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Доводи відповідача про те, що проводилася саме виїзна позапланова перевірка ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ», не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Інспектором було вручено представнику ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» наказ про проведення виїзної документальної позапланової перевірки, яка фактично не проводилась.
Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Однак, доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення саме документальної позапланової невиїзної перевірки, яка фактично була проведена у даній справі, відповідачем не надано.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Згідно з пунктом 85.7 статті 85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
З аналізу наведених положень ПК України встановлено, що дійсно надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку.
Таким чином, незастосування контролюючим органом норм ПК України під час проведення невизної документальної перевірки може свідчити про порушення встановлених ПК України правил проведення такої перевірки і може породжувати сумніви у об`єктивності та обґрунтованості результатів такої перевірки. Неналежне використання наданих документів може також призвести до неправомірності прийнятих рішень.
Такі порушення відповідача обмежили уповноважену особу позивача взяти участь при проведенні перевірки (дослідження документів, які підтверджують господарську діяльність позивача, та інших документів, які стали підставою для встановлених порушень), оскільки вона проводилась з порушенням норм ПК України у приміщенні податкового органу, а не за місцезнаходженням позивача, як того вимагають норми ПК України при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки.
Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.
Невиконання вимог закону щодо процедури проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
Указана правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу з призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.
Щодо суті виявленого під час проведення перевірки порушення суд зазначає таке.
Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VІІІ від 21.06.2018 визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Частиною першою статті 3 вказаного Закону передбачено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VІІІ органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
За правилами частини першої статті 13 Закону № 2473-VІІІ Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною другою статті 13 цього Закону передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина п`ята статті 13 Закону № 2473-VІІІ).
За приписами частини восьмої статті 13 Закону № 2473-VІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Правління Національного банку України постановою від 02 січня 2019 року № 5 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення відповідно до пункту 1 розділу І визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу II Положення № 5 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Національний банк України» 24 лютого 2022 року з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Національний банк України прийняв постанову № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18).
За змістом пункту 14-2 Постанови № 18 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Відповідно до пункту 14-4 Постанови № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
Відповідно до підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Положення пункту 7 розділу II Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 7, визначають, що банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Підпунктом 4 пункту 3 розділу І Інструкції встановлено, що днем виникнення порушення є перший день після закінчення встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.
Позивач не заперечував здійснений контролюючим органом розрахунок пені за порушення строків розрахунків по зовнійшньоекономічній операції за контрактом № 24-007 від 30.05.2024, зазначаючи, що таке порушення було допущено нерезидентом покупцем за контрактом, натомість позивач свої зобов`язання за контрактом з поставки товару виконав своєчасно.
Суд відхиляє доводи позивача про порушення нерезидентом строків розрахунків за операціями з експорту товарів за контрактом № 24-007 від 30.05.2024, та зазначає, що наявність (встановлення/доведення контролюючим органом) вини резидента не є умовою нарахування йому пені відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІДРОДЖЕННЯ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІДРОДЖЕННЯ», місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с-ще Покровське, вул. Центральна, буд. 17-А, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, .

Повний текст рішення складено 05 березня 2026 року.

Суддя В.В. Рянська