Справа № 520/24541/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 березня 2026 року № 520/24541/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області (майдан Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Харківський національний медичний університет (просп. Науки, 4, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради, що полягає в ухиленні від скасування державної реєстрації оперативного управління гуртожитком ХНМУ №7, розташованого за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 268, за Харківським національним медичним університетом (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №319980111 від 11.01.2023 року) протиправною;

- зобов`язати Департамент реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради вчинити дію на скасування державної реєстрації іншого речового права, права оперативного управління гуртожитком ХНМУ №7, розташованого за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 268, за Харківським національним медичним університетом (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №31998011 від 11.01.2023 року).

В обґрунтування позову зазначила, що бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні від скасування державної реєстрації оперативного управління гуртожитком ХНМУ №7, за Харківським національним медичним університетом грубо порушує її права, оскільки вона у встановленому законодавством порядку, звернулась до відповідача із відповідною заявою про скасування реєстраційної дії на підставі рішення суду. При цьому позивачем вказано, що її права на рівність перед законом, на користування об`єктами права державної власності, права на житло за доступну плату відповідно до закону, на достатній життєвий рівень, як особи, яка у свій час мала відносини із Харківською медичною академією післядипломної освіти та яка поліпшила свій житловий стан у порядку, визначеному законом, не працює у Харківському національному медичному університеті та інших закладах освіти, установах, організаціях, яка має право вносити оплату за житлову та комунальні послуги у порядку та на умовах, визначених законом, порушуються діями службових осіб Харківського національного медичного університету, як управителя гуртожитку, що розташований за адресою: Салтівське шосе, 268, м. Харків, якого, за її переконаннями, було визначено не у відповідності до вимог закону. Однак, відповідач листом протиправно відмовив у задоволенні її заяви та виклав пропозицію звернутися з тим самим питанням повторно.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. У зв`язку з тим, що позивачкою не дотримано встановленого законодавством порядку оформлення заяв щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, порядку їх подачі, її заяву від 01.08.2024 було розглянуто Департаментом реєстрації Харківської міської ради в порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян». Отже, позивачу було надано обґрунтовану відповідь та роз`яснено визначений Законом порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та порядок подачі заяви на проведення відповідних реєстраційних дій. Відтак, дії відповідача щодо розгляду заяви позивача від 01.08.2024 року повністю відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян». Також представником відповідача наголошено, що позовні вимоги позивача зобов`язального характеру є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суд не може підміняти інший орган влади та перебирати на себе його повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, більш того, якщо заявником не виконані всі умови, визначені законом.

Позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, в якій вона підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов в повному обсязі. При цьому позивачем вказано, що норми ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначають підстави для відмови у реєстрації прав та їх обтяжень і частина 5 вказаної статті визначає, що відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першої цієї статті, заборонена. Водночас, позивачем вказано на безпідставність доводів відповідача стосовно подання нею заяви невстановленої форми, оскільки вона першочергово при зверненні до відповідача мала при собі заяву у машинописному вигляді з огляду на наказ Міністерства юстиції України від 21.11.2016 року №3276/5, яким не встановлена типова форма, на аркуші паперу форматом А4 (210х297 мм), але службова особа Департаменту зажадала складення нової заяви про реєстрацію іншого речового права, нібито у відповідності до чинного законодавства, у зв`язку з чим позивач погодилась на складення нової заяви. Відтак, 01.08.2024 року на ім`я директора Департаменту було подано заяву з долученням необхідних документів за формою, визначеною службовими особами, яка повинна була відповідати змісту вказаного наказу Міністерства юстиції України. А за час складення заяви за формою, запропонованою службовими особами Департаменту, 01.08.2024 року у неї перевірялась наявність паспорту громадянина України та відповідна реєстрація. Крім того, позивачем наголошено, що за час розгляду її заяви відповідачем вона неодноразово спілкувалась із посадовими особами останнього, зокрема, і засобами телефонного зв`язку, але жодного разу не була повідомлена про невідповідність форми заяви або про необхідність сплати адміністративного збору.

Ухвалою суду від 24.10.2025, зокрема, залучено Харківський національний медичний університет, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, через канцелярію суду було подано письмові пояснення третьої особи, в яких вказано на наявність заперечень стосовно позову та зазначено, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на помилковому розумінні чинного законодавства, оскільки нею у поданій відповідачу заяві не наведено визначених законом підстав та доказів, які доводять ухвалення будь-яким компетентним органом рішення про припинення (втрату) наявного у Харківського національного медичного університету права оперативного управління на гуртожиток, розташований за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 268, відповідний запис про яке міститься у державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, як і не наведено переконливих даних про наявність у неї ознаку заявника в розумінні положень п.3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які б давали підстави для звернення до органу державної реєстрації прав із відповідною заявою. Відтак, відмова відповідача у задоволенні заяви позивача є обґрунтованою та правомірною.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що вона проживає у гуртожитку Харківської медичної академії післядипломної освіти з 1995 року, здійснила у своєму приміщенні поліпшення житлово-комунальних умов.

В той же час, відповідно до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", підпункту 14 пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26.01.2018 p. №152 (в редакції віл 30.05.2024 р.) Харківський національний медичний університет належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я Украйни.

Реорганізація Харківської академії післядипломної освіти шляхом її приєднання до Харківського національного медичного університету відбувалася в період з 2021 року по 2023 рік у відповідності до встановленого порядку проведення такої реорганізації, на підставі чинного на той час розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 p. №103-р та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021 p. №452.

Так, 08 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти», відповідно до пунктів 1, 2 якого визначено: погодитися з пропозицією Міністерства охорони здоров`я щодо реорганізації Харківської медичної академії післядипломної освіти (код згідно з ) шляхом її приєднання до Харківського національного медичного університету (код згідно з ); взяти до відома, що здобувачі освіти та інші особи, які навчаються в Харківській медичній академії післядипломної освіти, продовжують навчання в Харківському національному медичному університеті.

Згідно акту приймання передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету від 09.12.2022 р. та у відповідності до індивідуального акту суб`єкта владних повноважень до сфери управляння якого відноситься Харківський національний медичний університет, а саме наказу Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 2022 року №2343 «Про затвердження акту прийому-передачі Харківської медичної академії післядипломної освіти до складу Харківського національного медичного університету в зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання», на баланс Харківському національному медичному університеті були передані зокрема і майно, майнові права дебіторська та кредиторська заборгованість, в тому числі будівля літ.А-2-16 (гуртожиток), за адресою: Харківська обл., м. Харків, Салтівське шосе, будинок 268.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію іншого речового права № 319980111 від 11.01.2023 року підставою для державної реєстрації такого виду речового права як право оперативного управління щодо гуртожитку Харківського національного медичного університету №7, розташованого за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 268, став наказ Міністерства охорони здоров`я України №452 від 15.03.2021; акт приймання-передачі нерухомого майна Харківської медичної академії післядипломної освіти/Міністерство охорони здоров`я України/Харківський національний медичний університет від 09.12.2022: наказ Міністерства охорони здоров`я України № 2343 від 27.12.2022, а підставою для внесення запису Департаментом реєстрації Харківської міської ради вказано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66069313 від 11.01.2023 року.

Позивачем у позовній заяві вказано, що Харківська медична академія післядипломної освіти звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова (Немишлянського районного суду м. Харкова) з відповідним позовом, в якому просила виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приміщень квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житла та зобов`язати СГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку в гуртожитку.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова (Немишлянського районного суду м. Харкова) від 03.04.2012 року у справі №2033/2-719/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2012 року, в задоволенні позовних вимог Харківської медичної академії післядипломної освіти до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ГУМВС України в Харківській області про виселення та зняття з реєстрації відмовлено в повному обсязі.

В подальшому, Харківська медична академія післядипломної освіти звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова (Немишлянського районного суду м. Харкова) з відповідним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просила стягнути заборгованість за тимчасове проживання в студентському гуртожитку.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова (Немишлянського районного суду м. Харкова) від 03.06.2014 року у справі №645/12287/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02.07.2014 року, в задоволенні позовних вимог Харківської медичної академії післядипломної освіти відмовлено.

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідно до висновків судових інстанцій у вказаних справах право власності на спірний гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , було зареєстровано за державою в особі Верховної Ради України.

Пізніше, 18.12.2023 року Харківський національний медичний університет звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова (Немишлянського районного суду м. Харкова) з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 31.10.2023.

Позивачем у позовній заяві вказано, що Харківський національний медичний університет, звертаючись до суду із вказаним позовом як управитель, вказав на розповсюдження на неї Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними закладами, затверджений спільним наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 року №736/902/758, та конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів.

Позивачем у позовній заяві вказано, що її та членів її сім`ї, як особи, яка у свій час мала відносини із Харківською медичною академією післядипломної освіти та яка поліпшила свій житловий стан у порядку, визначеному законом, не працює у Харківському національному медичному університеті та інших закладах освіти, установах, організаціях, яка має право вносити оплату за житлову та комунальні послуги у порядку та на умовах, визначених законом, перевели з розряду інших осіб, яким надавалось право на проживання у гуртожитку, у розряд студентів за обставини, що у гуртожитку №7 впродовж усієї каденції нового управителя не мешкав і не мешкає жоден студент.

В той же час, постановою Верховного Суду від 28.05.2024 року у справі №520/7440/21, зокрема, визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року №103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».

Відтак, на думку позивача, її права порушуються управителем спірного гуртожитку, а саме Харківським національним медичним університетом, оскільки останній був визначений не у відповідності до вимог закону, враховуючи визнання протиправним та скасування в судовому порядку розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2021 року №103-р «Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти».

Отже, 01.08.2024 позивач звернулася до директора Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради Швидкого О.В. із заявою про скасування державної реєстрації оперативного управління будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: 61175, м. Харків Салтівське шосе, 268, за Харківським національним медичним університетом з огляду на її незаконність. У заяві позивач послалась на постанову Верховного Суду від 28.05.2024 у справі № 520/7440/21.

Листом Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської рали № 2294/0/50-24 від 13.08.2024 року із посиланням на положення ст.ст. 3, 20, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.8, 51 Порядку ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, роз`яснено визначений Законом порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та порядок подачі заяви на проведення відповідних реєстраційних дій. При цьому заява позивача розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян", оскільки подана не за формою, передбаченою законом.

Позивачем вказано, що отримання нею зазначеного листа від відповідача є свідченням допущення останнім протиправної бездіяльності, шо полягає в нездійсненні скасування державної реєстрації оперативного управління гуртожитком ХНМУ №7 за Харківським національним медичним університетом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952-ІV), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок державної реєстрації), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141 (далі - Порядок ведення реєстру), іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями ст. 3 Закону №1952-ІV передбачено, що однією із загальних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону №1952-ІV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1952-ІV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

З аналізу викладених вище норм слід дійти висновку про те, що Законом №1952-ІV визначені підстави для скасування державної реєстрації прав, серед яких, зокрема, є і відповідні судові рішення.

Пунктом 51 Порядку ведення реєстру передбачено, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону, та автоматичної державної реєстрації прав у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 15 ст. 18 Закону №№1952-ІV вимоги до оформлення заяв, а також вимоги до оформлення рішень державних реєстраторів, що приймаються за результатом їх розгляду, їх форми затверджуються Міністерством юстиції України.

Суд зазначає, що вимоги до оформлення заяв у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені наказом Міністерства юстиції України від 21.11.2016 № 3276/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 листопада 2016 за № 1504/29634 (далі - Вимоги №3276/5).

Отже, відповідно до п. 1 Вимог №3276/5 заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - заява) оформлюються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а в разі подання заяви в електронній формі - за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг чи інших інформаційних систем, що забезпечують ідентифікацію користувача з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри, для подання заяв у сфер державної реєстрації прав в електронній формі, забезпечення доступу до результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації прав, отримання відомостей з Державного реєстру прав.

Положеннями п. 5 Вимог №3276/5 передбачено, що заява в паперовій формі оформлюється шляхом її друку за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на аркушах паперу форматом А4 (210 х 297 міліметрів). На заяві в паперовій формі проставляється підпис заявника (заявників).

Відповідно до вимог ст. 20 Закону №1952-ІV заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).

Заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Встановлення особи громадянина України здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, шо посвідчує особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, шо підтверджують громадянством України, посвідчують особу чи і спеціальний статус».

У разі подання заяви уповноваженою на те особою державним реєстратором встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи.

Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність (крім проведення реєстраційних дій за заявою уповноваженої особи державного органу, органу місцевого самоврядування), довіреність, видана відповідно до законодавства іноземної держави, або відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про особу, яка уповноважена діяти від імені юридичної особи.

Дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, перевіряється за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Приписами п. 8 Порядку державної реєстрації передбачено, що державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови відсутності підстав для її неприйняття, передбачених законом.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор обов`язково зазначає відомості, передбачені Порядком ведення Державного реєстру прав, та виконує всі дії, пов`язані з перевіркою та внесенням відомостей про ідентифікованого суб`єкта речового права, обтяження, у тому числі верифікацію відомостей про унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, про ідентифіковане майно, на підставі відомостей, отриманих із електронних інформаційних систем, передбачених зазначеним Порядком.

У разі відсутності зауважень до відомостей, зазначених у заяві заявник проставляє власний підпис на ній.

Крім того, за проведення реєстраційних дій статтею 34 Закону №1952-ІV передбачена плата (адміністративний збір) та випадки звільнення від його сплати.

Водночас, приписи ст. 11 Закону №1952-ІV визначають, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно із п. 18 Порядку державної реєстрації за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державно реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Положеннями п. 23 Порядку державної реєстрації за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Положеннями ст. 37 Закону №1952-ІV визначений порядок оскарження рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав.

З аналізу викладених вище норм слід дійти висновку про те, що законодавцем закріплено у вказаних нормативно-правових актах вимоги як до оформлення заяв щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, порядку їх подачі, так і до оформлення рішення державного реєстратора, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем було подано до відповідача заяву з питання скасування державної реєстрації іншого речового права, а саме права оперативного управління будівлі «А-2-16» (гуртожитку), що розташована за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 268.

Однак, зі змісту наявної в матеріалах справи копії вказаної заяви вбачається, що остання написана позивачем від руки, що суперечить Вимогам №3276/5.

У поданій до суду відповіді на відзив позивачем вказано на обставини того, що нею було принесено до відповідача заяву, оформлену з урахуванням Вимог №3276/5, але посадова особа відповідача із посиланням на необхідність оформлення заяви у відповідності до норм діючого законодавства наполягла на необхідності написання позивачем нової заяви.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає, що останні не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами, тоді як матеріали справи свідчать на користь протилежного.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідач під час здійснення розгляду заяви позивача від 01.08.2024 року, враховуючи її невідповідність Вимогам №3276/5, надав листом від 13.08.2024 року №2294/0/50-24 відповідь із роз`ясненнями щодо визначеного Законом порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та порядку подачі заяви на проведення відповідних реєстраційних дій.

Натомість, позивач, обґрунтовуючи власну правову позицію, посилається на обставини того, що відповідач листом від 13.08.2024 року №2294/0/50-24 відмовив їй у задоволенні заяви від 01.08.2024 року щодо скасування державної реєстрації іншого речового права, чим порушив її права.

Аналогічну позицію стосовно листа відповідача від 13.08.2024 року №2294/0/50-24 наведено і представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у поданих до суду поясненнях.

Надаючи оцінку вказаному суд зазначає, що відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із положеннями ч.1 ст.4 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Із наявного в матеріалах справи листа від 13.08.2024 року №2294/0/50-24 вбачається, що це не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення його прав, а лише носить інформаційний характер.

Водночас, як встановлено судом, розгляд заяви позивача від 01.08.2024 року було здійснено відповідачем з урахуванням приписів Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства i забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно із положеннями статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про те, що відповідачем здійснено розгляд заяви позивача від 01.08.2024 року у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян», надано позивачу відповідь із роз`ясненнями, а відтак не допущено порушення прав останньої.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради, що полягає в ухиленні від скасування державної реєстрації оперативного управління гуртожитком ХНМУ №7, розташованого за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 268, за Харківським національним медичним університетом (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №319980111 від 11.01.2023 року) суд зазначає, що з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було допущено вказану бездіяльність, оскільки останнім враховано обставини подання позивачем заяви від 01.08.2024 року з питання скасування реєстрації іншого речового права (права оперативного управління) не у відповідності до Вимог №3276/5, що унеможливлює розгляд такої заяви в порядку, визначеному Законом №1952-ІV.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради вчинити дію на скасування державної реєстрації іншого речового права, права оперативного управління гуртожитком ХНМУ №7, розташованого за адресою: місто Харків, Салтівське шосе, 268, за Харківським національним медичним університетом (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №31998011 від 11.01.2023 року), суд зазначає таке.

Як вже вказано судом, приписами ст. 11 Закону №1952-ІV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У рамках розгляду цієї справи судом встановлено, що позивачем подано до відповідача заяву від 01.08.2024 року щодо скасування реєстрації іншого речового права (права оперативного управління), проте така заява подана без урахування Вимог №3276/5, а відтак розгляд останньої відповідачем не було здійснено з урахуванням положень Закону №1952-ІV.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до п.п. 6 та 8 Порядку державної реєстрації державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Відтак, позовні вимоги позивача в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Відповідно до положень ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо скарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту реєстрації Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області (майдан Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Харківський національний медичний університет (просп. Науки, 4, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.