Справа № 520/15027/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р.Справа № 520/15027/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., м. Харків, по справі № 520/15027/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС" (далі - ТОВ "ІМЕКС МАКС", позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі- відповідач), в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2025 року №4 прийняте на підставі акту ГУ ДПС у Харківській області №14232 /20-40-07-04-05/42831345 від 02.04.2025 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІМЕКС МАКС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в порядку, що передбачений у п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2025 року №4 прийняте на підставі акту ГУ ДПС у Харківській області №14232 /20-40-07-04-05/42831345 від 02.04.2025 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІМЕКС МАКС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в порядку, що передбачений у п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року по справі №520/15027/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2025 року №4, прийняте на підставі акту ГУ ДПС у Харківській області №14232 /20-40-07-04-05/42831345 від 02.04.2025 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІМЕКС МАКС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в порядку, що передбачений у п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2025 року №4, прийняте на підставі акту ГУ ДПС у Харківській області №14232 /20-40-07-04-05/42831345 від 02.04.2025 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІМЕКС МАКС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в порядку, що передбачений у п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МАКС" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4844,80 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні) 80 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року по справі №520/15027/25 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірним.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 18.03.2025 року № 2295, 2296, 2297, наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 18.03.2025 р. № 1378-п, виданого на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІМЕКС МАКС» (код за щодо дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

За наслідками перевірки було складено Акт від 02.04.2025р. № 14232/20-40-07-04-05/42831345, за висновками якого встановлено порушення п. 44.1, п. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 193.1 п.п. 189.1 ст. 189, п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, - занижено податкові зобов`язання на загальну суму 8 300 340,71 грн. за грудень 2024 року. Вищезазначене призвело до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2024 року на суму 6 168 164 грн.; заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2024 року у сумі 2 132 177 грн.

На підставі розгляду зазначеного Акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області було прийнято оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення, а саме:

№ 4 від 29.04.2025р., згідно якого за порушення вимог п. 44.1, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, п. 189.1 ст. 189, п. 198.3, п. 198.5, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 6 168 164 грн.;

№ 4 від 29.04.2025р., згідно якого за порушення вимог п. 44.1, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, п. 189.1 ст. 189, п. 198.3, п. 198.5, ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 665 221,25 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням 2 132 177 грн., за штрафними санкціями 533 044,25 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2025 року №4 та від 29.04.2025 року №4.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

За приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (тут та надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно з абзацом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю.

Приписами пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV.

За приписами статті 1 вказаного Закону (тут та надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у цій нормі, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України.

Усталеною є правова позиція Верховного Суду, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Водночас, у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у ряді постанов, до прикладу (але на виключно) в постановах від 24 січня 2018 року (справа № 2а-19379/11/2670), від 28 жовтня 2019 року (справа № 280/5058/18), від 26 лютого 2020 року (справа № 826/1308/18), від 06 травня 2020 року (справа № 640/4687/19).

Водночас сам факт наявності у позивача податкової накладної та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Для податкового обліку значення має саме факт поставки (надання послуг) тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так само характеризує і податковий облік.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція вказана у постановах Верховного Суду від 18 березня 2024 року у справі №480/1798/22.

З акту перевірки від 02.04.2025р. № 14232/20-40-07-04-05/42831345 встановлено, що податковим органом встановлено завищення податкового кредиту ТОВ «ІМЕКС МАКС» по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ "ПЕРЛІТ ЮЕЙ" (податковий номер 40485752), ТОВ «СІЛ ПЕКЕДЖІНГ» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Марцек Дніпропак") (податковий номер 43068690), ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» (податковий номер 3567397), ПрАТ «Київстар» (податковий номер 21673832), ТОВ «ЕЛЬФАПАК» (податковий номер 33767248), ТОВ «ЧЕМ.ЮА» (податковий номер 45149624), ТОВ «ПЕТ. КО» (податковий номер 43211941), ТОВ «ПОЛІКОРП» (податковий номер 43700022), ТОВ «ПРИВАТНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ» (попердня назва ТОВ «АНДРУШІВСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД» (податковий номер 45250046), TOB «ЮАПЛАСТ» (податковий номер 44953849) всього у сумі ПДВ 475 192,66 грн.

Згідно до наданої Головним управлінням ДПС у Харківській області в додаткових поясненнях від 26.01.2026 року таблиці встановлено завищення податкового кредиту ТОВ «ІМЕКС МАКС» по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками:

- TOB «ЮАПЛАСТ» на суму ПДВ 117 835,00 грн.

- ТОВ «ПОЛІКОРП» на суму ПДВ 88 445,61 грн.

- ТОВ «ПЕТ. КО» на суму ПДВ 17 000,00 грн.

- ТОВ «ЧЕМ.ЮА» на суму ПДВ 11 856,00 грн.

- ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» на суму ПДВ 162 666,70 грн.

- ПрАТ «Київстар» на суму ПДВ 25 580,30 грн.

-ТОВ «СІЛ ПЕКЕДЖІНГ» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Марцек Дніпропак") на суму ПДВ 8 425,05 грн.

- ТОВ "ПЕРЛІТ ЮЕЙ" на суму ПДВ 43 384,00 грн.

Разом у сумі ПДВ 475 192,66 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в акті перевірки від 02.04.2025р. № 14232/20-40-07-04-05/42831345 встановлено, що податковим органом встановлено завищення податкового кредиту ТОВ «ІМЕКС МАКС» по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками, зокрема, ТОВ «ЕЛЬФАПАК» (податковий номер 33767248), ТОВ «ПРИВАТНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ» (попердня назва ТОВ «АНДРУШІВСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД» (податковий номер 45250046), між тим, з наданого податковим органом розрахунку щодо порушень в розрізі контрагентів позивача встановлено, що вказані підприємства взагалі відсутні, тобто порушення щодо господарських операцій з вказаними підприємствами не були включені до оскаржуваного податкового повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «ЮАПЛАСТ», колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB «ІМЕКС МАКС» (покупець) та TOB «ЮАПЛАСТ» (постачальник) укладено договір поставки №1 від 01.04.2023 року.

Пунктом 1.1 Договору поставки №1 від 01.04.2023 року визначено, що Постачальник зобов?язується поставити в обумовлені терміни - Покупцеві, а Покупець зобов?язується прийняти та оплатити полімерну продукцію (флакони, кришки полімерні, інше), надалі «Товар», асортимент, номенклатура, кількість, вартість якого визначені в накладних, що є невід?ємною частиною цього договору.

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткові накладні: №25 від 06.12.2023 на загальну суму 439 560,00 грн. (у тому числі ПДВ- 73260,00 грн.), №27 від 28.12.2023 року на загальну суму 193050,00 грн. (у тому числі ПДВ- 32175,00 грн.) та товарно-транспортні накладні №25 від 06.12.2023, №27 від 28.12.2023 року.

На підтвердження оплати вартості отриманого за вищевказаним договором товару позивачем надано копії платіжних інструкцій від 06.12.2023 №1914, від 28.12.2023 №36.

Так, від ТОВ «ЮА ПЛАСТ» позивач у межах своєї господарської діяльності отримувало харчову тару, а саме банки типу 73/73-40 та 73/73-55, а також кришки типу 73 ALU G, 73 ALUIG та 73 G/C 0.18. Зазначена тара була фактично використана підприємством у власному виробничому процесі для фасування готової продукції згідно до: Прибуткової накладної № 1053 від 06 грудня 2023 р. (а.с.123 т.3)

Реалізація та постачання даних міні-пічок з придбаної у ТОВ «ЮА ПЛАСТ» сировини, виготовлених ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснювалася безпосередньо до ТОВ «Атлант буд дім», ТОВ «Епіцентр к»: Видаткова накладна № 131 від 13 лютого 2024, Видаткова накладна № 199 від 04 березня 2024 р, Видаткова накладна № 182 від 04 березня 2024 р. (а.с.173-175 т.3)

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ПОЛІКОРП», колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB «ІМЕКС МАКС» (покупець) та ТОВ «ПОЛІКОРП» (продавець) укладено договір купівлі- продажу №0108/24-2п від 01.08.2024 року.

Пунктом 1.1 Договору купівлі- продажу №0108/24-2п від 01.08.2024 року визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, визначений у п. 1.2 цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару.

Згідно до п. 1.2 Договору Товаром у цьому договору розуміється нетканий матеріал термоскріплений з розплаву поліпропілену (спанбонд), найменування, марка, одиниці виміру, загальна кількість яких, визначаються видатковими накладними.

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткові накладні: №3564/п від 03.11.2023 на загальну суму 146 136,29 грн. (у тому числі ПДВ- 24 356,05 грн.), №3975/п від 06.12.2023 року на загальну суму 63 518,99 грн. (у тому числі ПДВ- 10586,50 грн.), №3976/п від 06.12.2023 року на загальну суму 27 104,64 грн. (у тому числі ПДВ- 4 517,44 грн.), №4043/п від 06.12.2023 року на загальну суму 47 112,61 грн. (у тому числі ПДВ- 7853,77 грн.), №7074/п від 11.12.2024 року на загальну суму 104 165,61 грн. (у тому числі ПДВ- 17360,94 грн.), №4006/п від 06.12.2023 року на загальну суму 33 927,89 грн. (у тому числі ПДВ- 5654,65 грн.) та товарно-транспортні накладні: №979 від 03.11.2023, №3975/п від 06.12.2023 року, №3976/п від 06.12.2023 року, №4043/п від 06.12.2023 року, №7074/п від 11.12.2024 року, №4006/п від 06.12.2023 року, а також видаткові ордери.

На підтвердження оплати вартості отриманого за вищевказаним договором товару позивачем надано копії платіжних інструкцій від 26.12.2024 №1384, від 02.11.2023 №1768, від 27.11.2023 №1878, від 22.12.2023 №1982, від 29.12.2023 №2007, від 12.01.2024 №2075, від 17.01.2024 №2100.

Також, позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2023 -28.10.2024 р. між TOB «ІМЕКС МАКС» та ТОВ «ПОЛІКОРП» згідно до якої на 28.10.2024 р. заборгованість на користь ТОВ «ПОЛІКОРП» 222 104,80 грн.

Так, від ТОВ «Полікорп» позивач отримував ламінований спанбонд різних характеристик, який застосовувався у виробництві та пакуванні продукції підприємства. З використанням зазначеного матеріалу виготовлялася продукція, яка надалі реалізовувалася покупцям у межах укладених договорів поставки.

Реалізація та постачання даних термохімічних грілок з придбаної у ТОВ «Полікорп» сировини, виготовлених ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснювалася безпосередньо до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» () у кількості 200 000 шт. та ТОВ «Вигідна покупка» () у кількості 427 488 шт., що підтверджується документами, а саме: Видаткова накладна № 105 від 24 січня 2025 р., ТТН № 105 від 24 січня 2025 р., Видаткова накладна № 1672 від 19 грудня 2024 р., ТТН № 1672 від 19 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1577 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1579 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1578 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1441 від 11 листопада 2024 р., Видаткова накладна № 1652 від 16 грудня 2024 р., ТТН № 1652 від 16 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1651 від 16 грудня 2024 р., ТТН № 1651 від 16 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1544 від 02 грудня 2024 р., ТТН №1544 від 02 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1543 від 02 грудня 2024 р., ТТН № 1543 від 02 грудня 2024 р. (а.с. 53-64 т.3).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ЧЕМ.ЮА», колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB «ІМЕКС МАКС» (покупець) та ТОВ «ЧЕМ.ЮА» (постачальник) укладено договір поставки товару №20032024/1 від 20.03.2023 року.

Пунктом 1.1 Договору поставки товару №20032024/1 від 20.03.2023 року визначено, що Постачальник зобов?язується передати належний йому товар у власність Покупця, в Покупець зобов?язується належним чином його прийняти та оплатити його вартість (ціну) на умовах цього договору.

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткову накладну №31 від 18.01.2024 на загальну суму 71 136,00 грн. (у тому числі ПДВ- 11 856,00 грн.) та товарно-транспортну накладну №31 від 18.01.2024. На підтвердження оплати вартості отриманого за вищевказаним договором товару позивачем надано копію платіжної інструкції від 18.01.2024 №2104.

При цьому, колегія суддів зазначає, що податковим органом в акті перевірки взагалі не вказано які порушення були встановлені при перевірці. (зворотній а.с. 105-106 т.1)

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ПЕТ. КО», колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB «ІМЕКС МАКС» (покупець) та ТОВ «ПЕТ. КО» (постачальник) укладено договір поставки №18 від 05.01.2024 року.

Пунктом 1.1 Договору поставки №18 від 05.01.2024 року визначено, що Постачальник зобов?язується поставити в обумовлені терміни - Покупцеві, а Покупець зобов?язується прийняти та оплатити полімерну продукцію (флакони, кришки полімерні, інше), надалі «Товар», асортимент, номенклатура, кількість, вартість якого визначені в накладних, що є невід?ємною частиною цього договору.

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткову накладну №92 від 18.01.2024 на загальну суму 129 210,00 грн. (у тому числі ПДВ-21 535,00 грн.) та товарно-транспортну накладну №92 від 18.01.2024.

На підтвердження оплати вартості отриманого за вищевказаним договором товару позивачем надано копію платіжної інструкції від 16.01.2024 №2096, оборотно сальдову відомість по рахунку 631 за 2024 р..

Також, позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків за період 2024 р. між TOB «ІМЕКС МАКС» та ТОВ «ПЕТ. КО» згідно до якої на 31.12.2024 р. борг ТОВ «ПЕТ. КО» у валюті гривні становить 12 878,33 грн.

Так, від ТОВ «ПЕТ КО» позивач отримував ПЕТ-пляшки, які використовувалися для фасування та пакування готової продукції. У подальшому зазначена продукція у відповідній тарі була поставлена, зокрема, до ТОВ «Епіцентр К».

Реалізація та постачання товару з придбаної у ТОВ «Пет Ко» сировини, виготовлених ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснювалася безпосередньо до ТОВ «Вигідна покупка», ТОВ «Фора», ТОВ «Речі», ТОВ «Новус України», що підвтерджується: Видаткова накладна № 564 від 03 червня 2024 р., ТТН № 564 від 03 червня 2024 р, Видаткова накладна № 474 від 13 травня 2024 р., ТТН № 474 від 13 травня 2024 р, Видаткова накладна № 732 від 08 липня 2024 р., Видаткова накладна № 733 від 08 липня 2024 р., ТТН № 733 від 08 липня 2024 р, Видаткова накладна № 734 від 08 липня 2024 р., ТТН № 734 від 08 липня 2024 р., Видаткова накладна № 820 від 22 липня 2024 р., ТТН № 820 від 22 липня 2024 р., Видаткова накладна № 720 від 08 липня 2024 р., ТТН № 720 від 08 липня 2024 р., Видаткова накладна № 594 від 16 червня 2023 р., ТТН № 594 від 16 червня 2023 р, Видаткова накладна № 601 від 19 червня 2023 р., ТТН № 601 від 19 червня 2023 р., Видаткова накладна № 426 від 06 травня 2024 р., ТТН № 426 від 06 травня 2024 р., Видаткова накладна № 427 від 06 травня 2024 р., ТТН № 427 від 06 травня 2024 р., Видаткова накладна № 469 від 13 травня 2024 р., ТТН № 469 від 13 травня 2024 р., Видаткова накладна № 470 від 13 травня 2024 р., ТТН № 470 від 13 травня 2024 р., Видаткова накладна № 514 від 21 травня 2024 р., ТТН № 514 від 21 травня 2024 р, Видаткова накладна № 520 від 27 травня 2024 р, ТТН № 520 від 27 травня 2024 р. (а.с.144-171 т.3)

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ПЛАЗМАТЕК», колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB «ІМЕКС МАКС» (покупець) та ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» (постачальник) укладено договір поставки №0926-01 від 26.09.2023 року.

Пунктом 1.1 Договору поставки №0926-01 від 26.09.2023 року визначено, що Постачальник зобов?язується поставити і передавати у власність Покупцю Товар, а Покупець зобов?язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткові накладні: №ВН-1204-06 від 04.12.2023 на загальну суму 1 053 600,00 грн. (у тому числі ПДВ- 175600,00 грн.), №ВН-1004-31 від 04.10.2023 на загальну суму 158 040,00 грн. (у тому числі ПДВ- 26 340,00 грн.), №ВН-0111-24 від 11.01.2024 на загальну суму 263 400,00 грн. (у тому числі ПДВ- 43900,00 грн.), №ВН-0123-36 від 23.01.2024 на загальну суму 263 400,00 грн. (у тому числі ПДВ- 43900,00 грн.), №ВН-0117-07від 17.01.2024 на загальну суму 263 400,00 грн. (у тому числі ПДВ- 43900,00 грн.),та товарно-транспортні накладні №П0117-01 від 17.01.2024, №П1204-01 від 04.12.2023, №П0111-24 від 11.01.2024, №П0123-01 від 23.01.2024.

На підтвердження оплати вартості отриманого за вищевказаним договором товару позивачем надано копії платіжних інструкцій від 11.01.2024 №2068, від 30.11.2023 №7, від 16.01.2024 №2087, від 31.01.2024 №71, оборотно сальдову відомість по рахунку 631 за січень 2024 р.- лютий 2024 р.

Також, позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків за період 2024 р. між TOB «ІМЕКС МАКС» та ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» згідно до якої на 31.12.2024 р. заборгованість на користь ТОВ «ПЛАЗМАТЕК» 40,00 грн.

Так, від ТОВ «Плазматек» позивач отримав залізний порошок, який був використаний у виробничому процесі ТОВ «ІМЕКС МАКС» для виготовлення продукції з подальшим її продажем контрагентам у межах звичайної господарської діяльності. Отримана сировина була не лише оприбуткована та оплачена, а й фактично використана у виробництві, що підтверджується подальшою реалізацією виготовленої продукції покупцям.

Реалізація та постачання даних термохімічних грілок з придбаної у ТОВ «Плазматек»

сировини, виготовлених ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснювалася безпосередньо до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» () у кількості 200 000 шт. та ТОВ «Вигідна покупка» () у кількості 427 488 шт., що підтверджується документами, а саме: Видаткова накладна № 105 від 24 січня 2025 р., ТТН № 105 від 24 січня 2025 р., Видаткова накладна № 1672 від 19 грудня 2024 р., ТТН № 1672 від 19 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1577 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1579 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1578 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1441 від 11 листопада 2024 р., Видаткова накладна № 1652 від 16 грудня 2024 р., ТТН № 1652 від 16 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1651 від 16 грудня 2024 р., ТТН № 1651 від 16 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1544 від 02 грудня 2024 р., ТТН №1544 від 02 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1543 від 02 грудня 2024 р., ТТН № 1543 від 02 грудня 2024 р.. (а.с. 53-64 т.3).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «СІЛ ПЕКЕДЖІНГ» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Марцек Дніпропак"), колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB "Марцек Дніпропак" (виконавець) та TOB «ІМЕКС МАКС» (замовник) укладено договір на виготовлення та поставку поліграфічної продукції №М-ДП 0076 від 13.06.2023 року.

Пунктом 1.1 Договору №М-ДП 0076 від 13.06.2023 року визначено, що у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується виготовляти та передавати у власність Замовника, а Замовник зобов?язується приймати та оплачувати поліграфічну продукцію (далі за текстом - Продукція) у кількості, асортименті, за цінами та з характеристиками, що узгоджені Сторонами для окремих партій Продукції у порядку, визначеному цим Договором.

На виконання вказаного договору позивачем надано видаткову накладну №675 від 22.03.2023 на загальну суму 40 440,24 грн. (у тому числі ПДВ- 6 740,04 грн.), товарно-транспортну накладну №Р675 від 22.03.2023, сертифікат якості №220323.

На підтвердження оплати вартості отриманого за вищевказаним договором товару позивачем надано копії платіжних інструкцій від 13.03.2023 №941, від 17.05.2023 №1035, від 24.05.2023 №1197, від 20.05.2023 №1288, від 13.07.2023 №1374 та оборотно сальдову відомість по рахунку 631 за 2023 р.

Так, від ТОВ «Марцек Дніпропак» позивачем отримало етикетки для готової продукції, а саме етикетки на спрей від комарів та кліщів ТМ «МАМО» і етикетки на спрей від комарів ТМ «МАМО». Зазначена поліграфічна продукція була використана ТОВ «ІМЕКС МАКС» безпосередньо у виробничому процесі для маркування власної готової продукції, що є обов`язковим елементом її випуску та подальшого введення в обіг.

Реалізація та постачання даних спреїв з придбаної у ТОВ «Марцек Дніпропак» сировини, виготовлених ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснювалася безпосередньо до ТОВ «Вигідна покупка», ТОВ «Фора», ТОВ «Речі», ТОВ «Новус України», що підвтерджується: Видаткова накладна № 564 від 03 червня 2024 р., ТТН № 564 від 03 червня 2024 р, Видаткова накладна № 474 від 13 травня 2024 р., ТТН № 474 від 13 травня 2024 р, Видаткова накладна № 732 від 08 липня 2024 р., Експрес накладна ТОВ «Нова пошта» №5458, Видаткова накладна № 733 від 08 липня 2024 р., ТТН № 733 від 08 липня 2024 р, Видаткова накладна № 734 від 08 липня 2024 р., ТТН № 734 від 08 липня 2024 р., Видаткова накладна № 820 від 22 липня 2024 р., ТТН № 820 від 22 липня 2024 р., Видаткова накладна № 720 від 08 липня 2024 р., ТТН № 720 від 08 липня 2024 р., Видаткова накладна № 594 від 16 червня 2023 р., ТТН № 594 від 16 червня 2023 р, Видаткова накладна № 601 від 19 червня 2023 р., ТТН № 601 від 19 червня 2023 р., Видаткова накладна № 426 від 06 травня 2024 р., ТТН № 426 від 06 травня 2024 р., Видаткова накладна № 427 від 06 травня 2024 р., ТТН № 427 від 06 травня 2024 р., Видаткова накладна № 469 від 13 травня 2024 р., ТТН № 469 від 13 травня 2024 р., Видаткова накладна № 470 від 13 травня 2024 р., ТТН № 470 від 13 травня 2024 р., Видаткова накладна № 514 від 21 травня 2024 р., ТТН № 514 від 21 травня 2024 р, Видаткова накладна № 520 від 27 травня 2024 р, ТТН № 520 від 27 травня 2024 р. (а.с.144-171 т.3)

Також, позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків за період березень 2023 р. між TOB «ІМЕКС МАКС» та ТОВ "Марцек Дніпропак" згідно до якої на 31.03.2023 р. заборгованість на користь TOB «ІМЕКС МАКС» 10 110,06 грн.

Щодо взаємовідносин позивача з ПрАТ «Київстар», колегією суддів встановлено наступне.

Між ПрАТ «Київстар» (оператор) та TOB «ІМЕКС МАКС» (замовник) укладено договір про надання послуг №1-1607/23 від 29.08.2023 року.

Пунктом 2.1 Договору №1-1607/23 від 29.08.2023 року визначено, що оператор зобов?язаний надавати Послуги, що зазначені у Додатках та/або Додаткових угодах до Договору, відповідно до вимог, що ставляться до послуг подібного роду, керуючись методиками, прийнятими Оператором у його звичайній практиці і погодженими з Замовником.

Також, п.5.3 вказаного Договору визначено, що приймання наданих Послуг Оператора. Після надання Послуг Оператор складає протягом 3-х робочих днів та передає Замовнику Акт прийому-передачі наданих послуг (надалі - «Акт»), який включає інформацію про надані послуги.

На виконання вказаного договору позивачем надано, зокрема, додаткові угоди до Договору, рахунок-акт №48 від 31.01.2024 на оплату телекомунікаційних послуг; акта №3 наданих послуг за договором №1-1607/23 від 29.08.2023 за період з 01.01.2024 по 31.01.2024.

Разом з цим, податковий орган в акті перевірки вказав, що позивачем до податкової декларації з ПДВ було включено суму ПДВ у розмірі 25 580,00 грн. по взаємовідносинам з ПрАТ «Київстар» на підставі виписаною та зареєстрованою податковою накладною від 31.01.2024 року №709434 на загальну суму 153 481,80 грн, однак, будь яких документів позивачем не було надано до перевірки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивачем були надані додаткові пояснення щодо взаємовідносин позивача з ПрАТ «Київстар» від 03.02.2026 року разом з документами.

Так, згідно до акту №3 від 31.01.2024 року наданих послуг за договором №1-1607/23 від 29.08.2023 встановлено, що ПрАТ «Київстар» за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 були надані послуги позивачу у загальній сумі 153 481,80 грн (ПДВ 20% -25 580,30 грн.) (а.с.182 т.4).

На підтвердження оплати вартості отриманих послуг за вищевказаним договором товару позивачем надано рахунок-акт №48 від 31.01.2024 (а.с.178 т.4)

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ПЕРЛІТ ЮЕЙ", колегією суддів встановлено наступне.

Між TOB «ІМЕКС МАКС» (покупець) та ТОВ "ПЕРЛІТ ЮЕЙ" (постачальник) укладено договір поставки №12-12/23 від 12.12.2023 року.

Пунктом 1.1 Договору поставки №12-12/23 від 12.12.2023 року визначено, що Постачальник зобов?язується поставити, а Покупець оплатити та прийняти вермикуліт сполучений.

Право власності на поставлену Продукцію переходить від Постачальника до Покупця в момент отримання Продукції, який визначається датою підписання видаткової накладної. (п.2.1 Договору поставки №12-12/23 від 12.12.2023 року)

Так, від ТОВ «Перліт Юей» позивач отримав спучений вермікуліт, який був використаний як складова сировина у виробництві продукції підприємства. Продукція, виготовлена з використанням зазначеного матеріалу, була фактично реалізована в підтвердження чого наявні додаткові документи, такі як: прибуткова накладна №1029 від 19 грудня 2023 року та Картка рахунку 201 за 19.12.2023 - 31.03.2024.

Також, на виконання вказаного договору позивачем надано оборотно сальдову відомість по рахунку 631 за 2023 р. та акт звірки взаємних розрахунків за 2023 р. відповідно до якого станом на 31.12.2023 заборгованість відсутня.

Реалізація та постачання даних термохімічних грілок з придбаної у ТОВ «Перліт Юей» сировини, виготовлених ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснювалася безпосередньо до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» () у кількості 200 000 шт. та ТОВ «Вигідна покупка» () у кількості 427 488 шт., що підтверджується документами, а саме: Видаткова накладна № 105 від 24 січня 2025 р., ТТН № 105 від 24 січня 2025 р., Видаткова накладна № 1672 від 19 грудня 2024 р., ТТН № 1672 від 19 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1577 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1579 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1578 від 09 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1441 від 11 листопада 2024 р., Видаткова накладна № 1652 від 16 грудня 2024 р., ТТН № 1652 від 16 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1651 від 16 грудня 2024 р., ТТН № 1651 від 16 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1544 від 02 грудня 2024 р., ТТН №1544 від 02 грудня 2024 р., Видаткова накладна № 1543 від 02 грудня 2024 р., ТТН № 1543 від 02 грудня 2024 р.. (а.с. 53-64 т.3).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.90 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що надані підприємством копії первинних документів по господарським операціям у перевіряємий період за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, та не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Відповідачем не доведено, що первинні документи і податкова звітність позивача є дефектними або містять неправдиву, недостовірну інформацію.

Доводи апелянта на наявні неточності в товарно-транспортних накладних та порушення контрагентами ланцюгу постачання, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Судом зазначається, що відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Крім того, згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту.

Верховний Суд у постановах у справах №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 надав оцінку посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Колегія суддів уважає необґрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2025 року у справі № 160/18183/24.

Крім того, товарно-транспортна накладна - це не первинний документ, який підтверджує здійснення господарської операції з поставки товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення для договорів поставки.

Відтак, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16 та від 17.01.2024 у справі № 320/2332/19.

Між тим, позивачем в підтвердження господарських операцій між ним та TOB «ЮАПЛАСТ», ТОВ «ПОЛІКОРП», ТОВ «ПЕТ. КО», ТОВ «ЧЕМ.ЮА», ТОВ «ПЛАЗМАТЕК», ТОВ «СІЛ ПЕКЕДЖІНГ», ПрАТ «Київстар», ТОВ "ПЕРЛІТ ЮЕЙ" були надані належні первинні бухгалтерські документи на виконання господарських операцій.

Щодо висновків податкового органу стосовно заниження податкових зобов`язань на загальну суму 5 920 250,86 грн. за грудень 2024 р., колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки податковим органом встановлено, що з урахуванням наданих відомостей щодо наявності залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 24.03.2025 року на загальну суму 29 601 254,31 грн., а саме за складом: м. Харків, пр. Перемоги, 55E задекларованих податкових зобов?язань та наданих до перевірки документів встановлено відсутність ТМЦ ТОВ «ІМЕКС МАКС» у сумі 29 601 254,31 грн. в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку сума ПДВ 5 920 250,86 грн., у зв`язку з вказаним податковий орган дійшов висновку, що такі товари вважаються використаними платником податків в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами пунктів 198.3-198.5 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З наведеного слідує, що платник податку зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, за товарами, під час придбання яких суми податку бути включені до складу податкового кредиту, у разі, якщо такі товари починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 20.1.9 підпункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Отже, вимога щодо проведення інвентаризації поширюється на усіх платників податків, в тому числі і фізичних осіб-підприємців. При цьому проведення інвентаризації має здійснюватись саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення. Водночас, нестача придбаних товарів має бути виявлена в результаті інвентаризації, яка здійснена під час проведення перевірки, в межах якої вона була призначена (ініційована).

При цьому під положення зазначеної статті підпадають і ті товари, нестачу яких виявлено за результатами проведеної вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу контролюючого органу.

А відтак, проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 06.02.2020 у справі №807/1556/17, від 05.12.2024 у справі №300/525/23, від 08.07.2025 у справі № 640/31479/21.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХIV (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 996-ХIV) визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Частинами першою та другою статті 10 Закону № 996-ХIV передбачено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.

Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року № 879 (далі - Положення № 879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Відповідно до пункту 2 Положення № 879 останнє застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності.

Пунктом 7 розділу І Положення № 879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

За приписами пункту 1 розділу II вказаного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про наступне:

- контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації;

- контролюючий орган має направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації;

- платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризацію, зобов`язаний провести інвентаризацію;

- розпорядчим документом керівника платника податків створюється інвентаризаційна комісія. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи;

- посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що: контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації; контролюючий орган має право направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації; платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризації, зобов`язаний провести інвентаризацію; розпорядчим документом керівника платника податків створюється інвентаризаційна комісія, а інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи; посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 26.09.2023 по справі № 640/19859/21 та були підтримані у подальшому в постановах від 21.11.2024 по справі № 640/18565/21, від 05.12.2024 по справі № 300/525/23.

З матеріалів справи встановлено, що наказом ТОВ «ІМЕКС МАКС» «Про утворення комісії та проведення інвентаризації основних засобів, залишків товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ІМЕКС МАКС» на виконання вимоги ГУ ДПС у Харківській області №1089/20-07-04-12 від 18.03.2025 року» №190325/01 від 19.03.2025 року було затверджено, що у термін з 20.03.2025 року по 24.03.2023 року, а саме 20.03.2025 з 08.00 до 20.00 год, 21.03.2025 з 08.00 до 20.00 год, 22.03.2025 з 10.00 по 18.00, 23.03.2025 з 08.00 до 20.00 год, 24.03.2025 з 08.00 до 20.00 год провести інвентаризацію основних засобів, залишків товарно - матеріальних цінностей ТОВ «ІМЕКС МАКС» () у нежитлової будівлі літ. «A-2», загальної площею 3270,40 кв.м. за адресою: 61201, Харківська обл., місто Харків, проспект Перемоги, будинок 55E, у присутності фахівція Головного управління ДПС у Харківській області, які проводять документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІМЕКС МАКС» ().

Крім того, вказаним наказом затверджено, зокрема, надання фахівцям Головного управління ДПС у Харківській області, які проводять документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІМЕКС МАКС» (кол ), зокрема але не виключно головному державному інспектору аналізу податкової інформації та податкових камеральних перевірок ризиків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківської області Іванісової Марії, Головним державним інспекторам відділу аналізу податкової інформації та позапланових перевірок ризикових платників управління податкового аудиту Кузьменко Тетяні, Антонову Олександру вільний доступ до усіх приміщень у нежитлової будівлі літ. «А-2», загальної площею 3270,40 кв.м. за адресою: 61201, Харківська обл., місто Харків, проспект Перемоги, будинок 55E з 20.03.2025 та 21.03.2025 з 08.00 до 20.00, 22.03.2025 з 10.00 до 18.00, 23.03.2025 та 24.03.20253 08.00 до 20.00 під час проведення інвентаризації.

Так, в матеріалах справи міститься інвентаризаційний опис запасів ТОВ «ІМЕКС МАКС» від 24.03.2025 року згідно до якого встановлена фактична наявність матеріальних цінностей у кількості 1 622 015,85 одиниць у сумі 30 216 939,66 грн, що відповідає даними бухгалтерського обліку у відповідності до яких встановлена кількість наявність матеріальних цінностей у кількості 1 622 015,85 одиниць у сумі 30 216 939,66 грн. (а.с. 17-23 т.1)

Вказаний опис підписано всіма членами інвентаризаційної комісії без заперечень та зауважень, зокрема опис містить підпис головного державного інспектору аналізу податкової інформації та податкових камеральних перевірок ризиків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківської області Іванісової Марії. (зворотній а.с.23 т1)

Також, в матеріалах справи міститься інвентаризаційний опис необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) ТОВ «ІМЕКС МАКС» від 24.03.2025 року згідно до якого фактична наявність необоротних активів у кількості 266 одиниць у сумі 34 986 530,52 грн, за даними бухгалтерського обліку у кількості 277 одиниць у сумі 37 123 787,83 грн.

Вказаний опис містить підписи всіх членів інвентаризаційної комісії разом з відміткою головного державного інспектору аналізу податкової інформації та податкових камеральних перевірок ризиків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківської області Іванісової Марії в якому зазначено, що «Інвентаризаційний опис отримано 25.03.2025 року. Зауваження: інвентаризаційний опис, який було надано перевіряючим під час проведення інвентаризації та який отримано 25.03.2025 має корективи та зміни. При цьому жодного пояснення письмового або первинного підтверджуючого документу не надано».

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковий орган не витребував документів в підтвердження внесених змін та корективів до наданого інвентаризаційного опису, не направляв жодних запитів щодо уточнень наявних та відсутніх в інвентаризаційному описі матеріальних цінностей.

Крім того, відповідачем не надано жодних документів та розрахунків з яких було встановлено, що при перевірці інвентаризації було встановлено відсутність залишків товарно - матеріальних цінностей на суму 29 601 254,31 грн.

Отже, висновки щодо відсутності залишків товарно - матеріальних цінностей на суму 29 601 254,31 грн. ґрунтуються лише на припущеннях відповідача та жодними доказами не підтверджено.

При цьому, позивачем були надані до суду апеляційної інстанції первинні документи щодо включених активів та матеріальних цінностей, які були зазначені в інвентаризаційному описі, вказані документи також були надані відповідачу, зазначене не заперечується податковим органом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що податковим органом в належному стані не досліджено в акті перевірці та не доведено наявність порушення ТОВ «ІМЕКС МАКС» п.п. 189.1 ст. 189 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України заниження податкових зобов?язань на загальну суму 5 920 250,86 грн. за грудень 2024 року.

Крім того, відповідачем не надсилались запити до позивача щодо надання пояснень стосовно встановлених податковим органом відсутніх ТМЦ.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що за своєю суттю, інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період.

При цьому, податковим органом не було враховано скоригований інвентаризаційний опис, не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичну відсутність товарно-матеріальних цінностей у позивача, їх вибуття без відображення в бухгалтерському та податковому обліку, а також використання зазначених ТМЦ в операціях, що не пов`язані з господарською діяльністю платника податку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині заниження податкових зобов`язань на загальну суму 5 920 250,86 грн. за грудень 2024 р. з огляду на недоведеність факту нестачі ТМЦ.

Щодо висновків податкового органу стосовно порушення позивачем п.п. 189.1 ст. 189, п.л. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України у зв`язку з чим позивачем занижено податкові зобов?язання на загальну суму 7825148,05 грн. за грудень 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, податковим органом в акті перевірки встановлено застосування пільги: найменування податкової пільги: тимчасово, на період, що закінчується останнім числом місяця. В якому завершується дія карантину, що встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVІD-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України товарів (в тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів. спрямованих на запобігання виникненню і поширенню. локалізацію та ліквідацію спалахів. епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України; код пільги: 14060544.

Відповідно до баз ЄРПН за періоди листопад - грудень 2022, березень 2023, червень 2023 підприємство здійснювало реалізацію Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл. Міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Антисептик для рук Імекс Макс (в асортименті, різні обсяги), Засіб дезінфекційний (антисептичний) на спиртовій основі " Антисептик для шкіри рук Імекс Макс", Антисептик для шкіри рук та поверхонь Fine Line, 1000 мл, Міні-піч Вогник з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Піч -міні спиртова MAMO Fine Line запаска 150мл, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Міні-піч МАМО спиртова, набір 6 штук + конфорка, 150 мл, міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, ARO АНТИСЕПТ 900 мл.. тощо за ставкою ПДВ - 0%.

Отже, згідно інформаційних баз ДПС ТОВ «ІМЕКС МАКС» здійснює реалізацію Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Антисептик для рук Імекс Макс (в асортименті, різні обсяги), Засіб дезінфекційний (антисептичний) на спиртовій основі "Антисептик для шкіри рук Імекс Макс" , Антисептик для шкіри рук та поверхонь Fine Line, 1000 мл, Міні-піч Вогник з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Піч -міні спиртова MAMO Fine Line запаска 150мл, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 , Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Міні-піч МАМО спиртова, набір 6 штук + конфорка, 150 мл, міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, ARO АНТИСЕПТ 900 мл.

У зв?язку із ненаданням документів щодо кількісних та якісних характеристик сировини, яка застосовується під час «ймовірного» виробництва» податковий орган дійшов висновків, щонеможливо встановити походження реалізованого товару, а саме: Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Антисептик для рук Імекс Макс (в асортименті, різні обсяги), Засіб дезінфекційний (антисептичний) на спиртовій основі "Антисептик для шкіри рук Імекс Макс" "Антисептик для шкіри рук та поверхонь Fine Line, 1000 мл, Міні-піч Вогник з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Піч -міні спиртова MAMO Fine Line запаска 150мл, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line. 150 мл. Міні-піч МАМО спиртова, набір 6 штук +/ конфорка, 150 мл, міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, ARO АНТИСЕПТ 900 мл.

На підставі вказаного, податковий орган дійшов висновку, що відповідно до інформаційних баз ДПС та первинних документів наданих до перевірки ТОВ «ІМЕКС МАКС» за перевіряємий період здійснювало реалізацію антисептика асортименті як «операції звільнені від оподаткування» на суму 9 524 485,94 грн. При цьому придбання запасів та інших ТМЦ для подальшого «ймовірного» виробництва здійснюється ставкою 20% на суму 11 054 755,0 грн., за ставкою 7% (паливо) - 244 273,0 грн. Таким чином, в порушення п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 20 ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ «ІМЕКС МАКС» занижено податкові зобов?язано на суму 1 904 897 грн. (ПДВ - 20%) за грудень 2024 року. Таким чином, в порушення п. 187.1 статті 187, п. 188.1 статті 188, п. 193.1, статті 193 п 189.1 ст. 189, п.п. 198.3 ст. 198 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податково Кодексу України ТОВ «МЕКС МАКС» (код за ) занижено податко зобов`язання на загальну суму 7 825 148,05 грн. за грудень 2024 року.

Відповідно до п.193.1 ст. 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; постачання послуг із показу (проведення) театральних, оперних, балетних, музичних, концертних, хореографічних, лялькових, циркових, звукових, світлових та інших вистав, постановок, виступів професійних мистецьких колективів, артистичних груп, акторів та артистів (виконавців), кінематографічних прем`єр, культурно-мистецьких заходів; постачання послуг із показу оригіналів музичних творів, демонстрації виставкових проектів, проведення екскурсій для груп та окремих відвідувачів у музеях, зоопарках та заповідниках, відвідування їх територій та об`єктів відвідувачами; постачання послуг із розповсюдження, демонстрування, публічного сповіщення і публічного показу фільмів, адаптованих відповідно до законодавства в україномовні версії для осіб з порушеннями зору та осіб з порушеннями слуху; постачання послуг із тимчасового розміщування (проживання), що надаються готелями і подібними засобами тимчасового розміщування (клас 55.10 група 55 КВЕД ДК 009:2010); реалізації квитків на спортивні заходи всеукраїнського та міжнародного рівнів; г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно зУКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Згідно з положеннями пп. 197.1.25 п. 197.1 ст. 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) та дитячих книжкових видань, вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України.

Відповідно до п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

На виконання наведеного законодавчого положення Постановою № 224 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита.

У вказаній Постанові № 224 в групі товарів «Дезінфекційні засоби, антисептики та обладнання для проведення дезінфекції, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» до дезінфекційних засобів включено: «Дезінфікуючий засіб для обробки рук і шкіри», код згідно з УКТЗЕД 3808, «Дезінфікуючий засіб для обробки поверхонь», код згідно з УКТЗЕД 3808.

Таким чином, виходячи з викладеного, товари: Антисептик для рук Імекс Макс (в асортименті, різні обсяги), Засіб дезінфекційний (антисептичний) на спиртовій основі "Антисептик для шкіри рук Імекс Макс" , Антисептик для шкіри рук та поверхонь Fine Line, 1000 мл., ARO АНТИСЕПТ 900 мл. підпадає під норми ПК України в частині операцій, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

При цьому, такі товари, як: Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Міні-піч Вогник з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл, Піч -міні спиртова MAMO Fine Line запаска 150мл, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line, 150, Міні-піч МАМО з конфоркою з спиртового антисептика Fine Line. 150 мл. Міні-піч МАМО спиртова, набір 6 штук +/ конфорка, 150 мл, міні-піч МАМО запаска з спиртового антисептика Fine Line, 150 мл. не підпадають під дію податкової пільги, оскільки вони не включені до Переліку товарів, затвердженого Постановою № 224.

Між тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковим органом нараховано 20% ПДВ (у сумі 1 904 897 грн.) за весь перевіряємий період за який позивач здійснював реалізацію антисептика в асортименті як «операції звільнені від оподаткування» на суму 9 524 485,94 грн., однак податковим органом не надано розрахунків у розрізі окремих товарів, що унеможливлює встановлення конкретних найменувань продукції, обсягів їх реалізації та правильності застосування ставки податку.

Враховуючи вказане, податкове повідомлення- рішення ГУ ДПС у Харківській області підлягає скасуванню в частині нарахованого ПДВ у сумі 1 904 897 грн., оскільки відсутність розрахунку по окремим товарам на які було нараховано позивачем 0% ПДВ, позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість донарахування ПДВ та правильність висновків контролюючого органу.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2025 року №4 та від 29.04.2025 року №4 необґрунтовані та підлягають скасуванню.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справіРуїс Торіха проти Іспанії(RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 по справі №520/15027/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 04.03.2026 року