Справа № 461/1639/26
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1639/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Яцишин В.А.

представника позивача Григоришин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління Держаної міграційної служби (адреса: 79007, м.Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 11, ) до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, для забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Західне міжрегіональноге управління Держаної міграційної служби звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , в якому прость затримати громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців. В обгрунтуванні позову покликається на те, що 02.03.2026 року о 14.00 год. згідно протоколу №МЛВ 000127 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками ЗМУ ДМС був виявлений та затриманий громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП. Встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003399 від 02.03.2026 за ч. 2 ст. 203 КУпАП громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України з недійсними документами. Дії громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду адміністративного позову. Подала заяву до суду про розгляд справи без її участі . В даній заяві зазначає, що оскільки відповідач нелегально перебуваючи на території України, не має постійного місця проживання та місця праці, не має родинних зв`язків в Україні та стабільного джерела доходів для свого існування, то відповідно існує ризик його втечі. У зв`язку із цим, вважає за доцільне затримати громадянина Туркменістану ОСОБА_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Тому просить суд задовільнити позовні вимоги Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду адміністративного позову. Подав заяву до суду, в якій зазначає, що від послуг безоплатної правової допомоги відмовляється, перекладача не потребує, тому просить суд провести розгляд справи без його участі. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.03.2026 року о 14 год. 00 хв. згідно протоколу № МЛВ 000127 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби був виявлений та затриманий для забезпечення своєчасного розгляду справи, вирішення питання про поміщення особи в ПТПІ громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП. Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.03.2026 2 Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003399 від 02.03.2026 за ч. 2 ст. 203 КУпАП громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України з недійсними документами. Дії громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП Згідно з поясненнями Відповідача, громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після скасування посвідки на тимчасове проживання 07.01.2025 своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України з особистих обставин, розуміє, що порушив міграційне законодавство, зміст протоколу йому зрозумілий, перекладача не потребує.

Так, відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідка, дозвіл на імміграцію, довідка про звернення за захистом і т.д.), що дають право законно перебувати на території України, та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює. Таким чином, громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України. Встановлено, що громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перевищив дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п.2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150. Відповідач ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні. Відповідно до п.п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.03.2026 3 України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС. Громадянин Туркменістану ОСОБА_2 , нелегально перебуваючи на території України, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування, враховуючи все зазначене, існує ризик його втечі. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI (далі - Закон № 3773- VI). У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Відповідно до п. 6, 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773-VІ, іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 3773-VІ, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону № 3773- VI паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною. Частиною 1 статті 15 Закону № 3773-УІ наведений перелік документів, за якими здійснюється в`їзд в Україну та виїзд з України іноземцями та особами без громадянства. Основними такими документами є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України, відповідні посвідки на постійне або тимчасове проживання, посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон, проїзний документом для виїзду за кордон тощо. Згідно п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773-УІ пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства. Крім того, абз. 2 ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-УІ визначено, що у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою. Відповідно до Конституції України, а саме ст. 26 - іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України; ст. 33 - кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом; ст. 68 - кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. В Конституції України та Законі №3773- VI вказано, що здійснення іноземцями своїх прав і свобод не повинно завдавати шкоди національним інтересам України, правам, свободам і законним інтересам її громадян та інших осіб, які проживають в Україні. Іноземці зобов`язані поважати та додержуватися Конституції і законів України, шанувати традиції та звичаї народу України. Іноземці зобов`язані підтверджувати законність свого перебування на території України. Законність перебування іноземця на території України, підтверджується, у тому числі наданим візою дозволом в межах строку дії візи; посвідкою на тимчасове чи постійне проживання; довідкою про звернення за захистом в Україні; дозволом на імміграцію тощо. Недотримання правил законного перебування іноземця або особи без громадянства на території України є прямим наслідком для визнання цих осіб нелегальними мігрантами та вжиття заходів щодо їх притягнення до адміністративної відповідальності з подальшим прийняття органом міграційної служби рішення про їх затримання з поміщенням в ПТПІ та подальшим примусовим видворенням. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України. Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу. Згідно частини 4 статті 30 Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. Звачаючи на те, що ОСОБА_2 є громадянином Туркменістану, згідно пояснення відповідача після скасування посвідки на тимчасове проживання 07.01.2025 своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України з особистих обставин, останній порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, оскільки не довів законності перебування на території України. Застосування більш м`яких заходів суд вважає недоцільним з огляду на особу відповідача, на відсутність постійного місця проживання та місця праці, не має родинних зв`язків в Україні та стабільного джерела доходів для свого існування. Крім цього, існує ризик втечі ОСОБА_1 та уникнення ним примусового видворення. Також суд бере до уваги, що останній після скасування посвідки на тимчасове проживання 07.01.2025 своєчасно не здав посвідку та не залишив територію України з особистих обставин, перебував без дозволів на право перебування на території держави, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Відтак суд доходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для прийняття судом рішення про його затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, достатній для виконання судового рішення, але не більше шести місяців з моменту затримання, а саме з 02.03.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90, 139, 241-243, 245-246, 250, 286, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Західного міжрегіонального управління Держаної міграційної служби (адреса: 79007, м.Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 11, ) до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців, для забезпечення примусового видворення за межі території України-задовольнити.

Затримати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )з метою ідентифікації та забезпечення подальшого видворення за межі території України.

Помістити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, достатній для виконання судового рішення, але не більше шести місяців з моменту затримання, а саме з 02.03.2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя В.Є. Радченко