Справа № 240/21820/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21820/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

04 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Матохнюка Д.Б. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я після поранення (травми), отриманої під час захисту Батьківщини, за період з 23.11.2023 по 08.12.2023 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я після поранення (травми), отриманої під час захисту Батьківщини, за період з 23.11.2023 по 08.12.2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира зенітно-ракетного взводу аеромобільного батальйону, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 08.11.2022 року.

Відповідно до довідки № 6041 від 29.11.2023 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 22.02.2023 року внаслідок артилерійського обстрілу одержав вибухову травму, а саме: ВТ, акубаротравму, струс головного мозку в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області. Травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

16.11.2023 року позивачу видано направлення № 8747 на обстеження та лікування в психіатричне відділення з діагнозом: виражений депресивно-тривожний синдром.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів позивач проходив стаціонарне лікування у наступні періоди:

- з 23.11.2023 по 08.12.2023 року: лікування за діагнозом: тривожно-депресивний розлад внаслідок психотравмуючої ситуації, посттравматичного генезу, астено - депресивний синдром з інсомнією (виписка КНП "Обласний медичний центр" Житомирської обласної ради з медичної карти стаціонарного хворого № 8682);

- з 11.12.2023 по 27.12.2023 року: лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2567);

- з 28.12.2023 по 11.01.2024 року: лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2686).

21.02.2024 року позивачу на підставі його рапорту від 11.01.2024 року медичною службою Військової частини НОМЕР_1 складено медичну характеристику для проходження військово-лікарняної комісії та визначення придатності до військової служби в десантно-штурмових військах, у якій підтверджено зазначені вище періоди лікування позивача.

В подальшому позивач також проходив стаціонарне лікування у період з 04.03.2024 по 15.03.2024 року: лікування за основним діагнозом: гіпертонічна хвороба, супутній діагноз: міокардіофіброз, минуча екстрасистолітична аритмія, гіперхолестеринемія, дифузно-вузловий нетоксичний зоб І ст., складний астигматизм обох очей (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 24/0464).

04.06.2024 року позаштатною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_3 за результатами медичного огляду позивача складено довідку № 1551, якою встановлено причинний зв`язок захворювань/травм позивача, пов`язаних із захистом Батьківщини та проходженням військової служби, а також визначено придатність позивача до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Зазначено, що такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. Непридатний до служби у Десантно-штурмових військах ЗСУ.

Має місце стаціонарне лікування позивача у період з 01.09.2024 по 25.09.2024 року за основним діагнозом: бактеріальна кишкова інфекція, неуточнена, гострий ентероколіт, неуточнений, легкий перебіг), як зазначено у виписці з медичної карти стаціонарного хворого №5012. При цьому слід зазначити, що у виписці зазначено надходження 25.09.2024 року, а виписка 01.09.2024 року.

Також мали місце візити позивача до лікарських закладів з метою проведення огляду, обстежень та консультацій: 22.04.2024 року (рентгенографія, консультація ортопеда-травматолога), 25.04.2024 року (консультації терапевта, гастроентеролога, ехокардіографія), 26.04.2024 року (доплерографія екстракраніальних судин), 29.04.2024 року (консультація судинного хірурга), 30.04.2024 року (консультація отоларинголога).

02.09.2024 року Комунальним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради створено виписку із медичної карти позивача, в якій вказано дату виписки з стаціонару: 02.09.2024 року. Повний діагноз: (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення).

Як вказує позивач, в зв`язку з тим, що йому надходили певні виплати з єдиним коментарем "заробітна плата", він неодноразово звертався до відповідача з метою отримання інформації про належні йому виплати, зокрема, щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000грн., передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", однак, відповідач його вимоги не задовольнив, що стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Як передбачено пунктом 9 статті 9 Закону №2011-ХІІ за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 року затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168".

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора (а в редакції станом на день звернення позивача до суду з цим позовом - на території держави-агресора), у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування.

З огляду на зазначені норми, а також беручи до уваги відомості довідки Військово-лікарської комісії № 1551 від 04.06.2024 року щодо діагнозу та висновку про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії), докази оскарження яких у встановленому порядку в матеріалах справи відсутні, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обгрунтованість права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, за підтверджені виписками з медичної карти стаціонарного хворого такі періоди перебування на стаціонарному лікуванні захворювань (травми, поранення, контузії, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини:

- з 23.11.2023 по 08.12.2023 року: лікування за діагнозом - тривожно-депресивний розлад внаслідок психотравмуючої ситуації, посттравматичного генезу, астено - депресивний синдром з інсомнією (виписка КНП "Обласний медичний центр" Житомирської обласної ради з медичної карти стаціонарного хворого № 8682);

- з 11.12.2023 по 27.12.2023 року: лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2567);

- з 28.12.2023 по 11.01.2024 року - лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2686).

Підсумовуючи вищенаведне, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період 23.11.2023 - 08.12.2023 року, а тому бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у такому розмірі є протиправною.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржника, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Матохнюк Д.Б. Граб Л.С.