Справа № 694/212/26
Суддя: Кравченко Т. М.
Дата ухвалення: 2026-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/212/26
провадження № 2-а/694/7/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2026 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бабенко Руслан Володимирович, до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: інспектор СПД №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший сержант поліції Коваль Сергій Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

29.01.2026 року ОСОБА_1 , представник - адвокат Бабенко Р.В., звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, внесених згідно з ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 02.02.2026 року, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6507591 від 13.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1331,20 грн. за сплату судового збору та в розмірі 6000 грн. на оплату правничої допомоги.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.01.2026 року інспектором Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції Ковалем С.І. було винесено постанову серії ЕНА №6507591 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом, у якого не освітлювався задній номерний знак, чим порушив п.п. 2.9 в ПДР України, а також на транспортному засобі був відсутній передній бампер, чим порушив п.п. 31.4.7.е ПДР України. Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Позивач не погоджується з винесеною постановою, не визнає вину у вчиненні правопорушень та зазначає, що під час руху потрапив у сніговий замет, внаслідок чого стався механічний обрив переднього бампера. Ця подія сталася безпосередньо в дорозі, про що позивач дізнався згодом, а тому він діяв відповідно до п. 31.5 ПДР України та прямував до місця стоянки. В його діях відсутній умисел на експлуатацію технічно несправного автомобіля, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення. Щодо неосвітлення номерного знака, то це не відповідає дійсності. Номерний знак підсвічується двома лампами та одна з них функціонувала справно, що забезпечувало достатнє освітлення номера для його ідентифікації з відстані 20 метрів. Оскільки диспозиція ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування з неосвітленим повністю номерним знаком, що унеможливлює його прочитання, то наявність хоча б одного джерела світла, яке виконує свою функцію, виключає склад даного правопорушення.

Ухвалою суду від 16.02.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також за клопотанням позивача суд витребував у відповідача відеозапис

із нагрудної камери поліцейського з фіксацією правопорушення від 13.01.2026 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності для дослідження в судовому засіданні.

24.02.2026 року представник відповідача ГУНП в Черкаській області Олабин Ю.І. подала відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Вказує на те, що відповідно до відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що задній номерний знак не освітлювався. Твердження позивача про освітлення номерного знака однією лампочкою спростовується цим відеозаписом, з якого вбачається, що хоча одна лампочка працює, однак її яскравість не освітлює номерний знак. Також відеозаписом спростовується твердження позивача про те, що бампер було втрачено внаслідок наїзду на сніговий намет, який стався в дорозі. З відеозапису вбачається, що позивач повідомив про те, що транспортний засіб виконує бойові завдання з 2022 року та бампер було відірвано на полігоні. При цьому позивач не повідомляв, що бампер був відірваний в дорозі та він рухається до місця зупинки. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 123-1 КУпАП, а тому поліцейський виніс постанову та відповідно до ст. 36 КУпАП застосував стягнення в межах санкції за більш серйозне порушення, з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст.121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Представник відповідача вважає, що дії суб`єкта владних повноважень під час винесення постанови повністю відповідають вимогам закону, а тому підстав для скасування постанови немає. Також представник просить відмовити в стягненні судових витрат за результатом розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з вимогами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2.9 в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно з п.п. 31.4.7 е ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: інші елементи конструкції: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризко вики.

Частина 1 статті 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно зоскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6507591 від 13.01.2026 року о 22 год. 45 хв. по вул. Героїв Небесної Сотні (Піонерська) 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак, чим порушив п.п. 2.9. в ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, також на транспортному засобі відсутній передній бампер, передбачений конструкцією автомобіля, що є порушенням п.п.31.4.7. ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Цією постановою вказані правопорушення були об`єднані згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП та ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. (а.с.11-12).

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є:

своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач вважає постанову серії ЕНА №6507591 від 13.01.2026 року протиправною та просить скасувати її і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних в постанові адміністративних правопорушень.

Відповідач на спростування доводів позивача, крім копії оскаржуваної постанови, надав рапорт ПзРПП СПД №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ст. сержанта поліції С. Коваля, з якого вбачається, що під час добового чергування ним було зупинено автомобіль FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 2.9 в ПДР України (неосвітлений задній номерний знак) та було встановлено, що на транспортному засобі відсутній передній бампер. В ході спілкування з водієм він підтвердив несправність освітлення та повідомив, що бампер було відірвано на полігоні, так як автомобіль з 2022 року виконує бойові завдання. За вказані правопорушення було винесено постанову та накладено стягнення. Також під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що складено протокол.

Також відповідач надав суду в якості доказу правомірності своїх дій відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та боді камери поліцейського, які були досліджені судом.

З наданих відеозаписів вбачається, що номерний знак автомобіля FORD MONDEO дійсно не був достатньо освітлений, щоб його можна було розпізнати з відстані двадцяти метрів, хоча фактично одна лампочка підсвітки працювала. Крім того, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 в ході спілкування повідомив працівникам поліції, що автомобіль з 2022 року виконує завдання в зоні бойових дій та передній бампер був відірваний на полігоні. При цьому, жодних пояснень щодо пошкодження бампера під час руху автомобіля внаслідок наїзду в сніговий замет ОСОБА_1 на надавав.

Оцінивши надані сторонами докази, перевіривши їхні доводи та заперечення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Під час винесення постанови працівник поліції діяв в межах своєї компетенції, з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є законною та не підлягає до скасування, а позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони,

яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов не підлягає до задоволення, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 121, 139, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: інспектор сектору поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший сержант поліції Коваль Сергій Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6507591 від 13.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 1 ст.121, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Бабенко Руслан Володимирович, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: 20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна, 68.

Відповідач: Головне управління національної поліції в Черкаській області, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, вулиця Смілянська,57, .

Третя особа: інспектор сектору поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старший сержант поліції Коваль Сергій Ігорович ,адреса: 20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна, 50.

Суддя Т.М. Кравченко