Справа № 360/168/26
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

04 березня 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/168/26

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Ременькової Ірини Олександрівни про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/168/26 за позовом адвоката Ременькової Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 27.01.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшла сформована 26.01.2026 позовна заява адвоката Ременькової Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

Ухвалою суду від 28.01.2026 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази.

04.03.2026 представник позивача адвокат Ременькова І. О. звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 та будь яким іншим органам/посадовим особам, уповноваженим призивати осіб на військову службу, вживати будь-які дії та приймати будь-які рішення, які стосуються призову, ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації, зокрема, але не виключно: направляти на військово-лікарську комісію, ставити на військовий облік військовозобов`язаних, до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 стало відомо, що згідно з інформацією з реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів йому встановлено статус «Порушення правил військового обліку». Причина розшуку: Не стали на військовий облік за новою адресою.

Оскільки він не допускав будь яких порушень правил військового обліку, не отримував від Відповідача жодної повістки та не переховувався від ТЦК та СП, його представником було подано адвокатський запит до Відділення № 1 Щастинського РВП ГУНП в Луганській області.

Станом на день подачі позову отримано відповідь на запит про те, що під час проведення перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 розшукується ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також адвокатський запит подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на день подачі позову, було отримано відповідь, що в реєстрі створено "Примітку про ПРАВОПОРУШЕННЯ" на ОСОБА_2 . Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Національною поліцією ОСОБА_3 не доставлявся. Облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_3 не складалися, особисто ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 не відвідав, можливості перевірити оригінали документів не надав.

Згідно з відомостями про звернення ТЦК та СП та СБУ, що додається до цього позову, дата початку розшуку 21.07.2025.

Отже, з дня початку розшуку до дня подання цього позову пройшло більше ніж три місяці. Інформація про дату початку розшуку та причину розшуку у відомостях про звернення ТЦК та СП та СБУ свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 виявив адміністративне правопорушення не пізніше 21.07.2025.

Таким чином, на момент подання цієї заяви (04.03.2026), відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до вищезазначених фактичних даних та наведених норм законодавства в заяві ОСОБА_4 вважає, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться недостовірні відомості щодо порушення ним правил військового обліку та відсутні підстави для здійснення заходів щодо адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у випадку мобілізації Позивача у нього буде відсутня можливість забронюватись та оформити відстрочку від призову, оскільки він буде військовослужбовцем.

Зазначає, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде укласти значних зусиль та витрат.

В свою чергу, вжиття ІНФОРМАЦІЯ_3 заходів щодо призову Позивача на військову службу під час мобілізації, унеможливить ефективний захист його порушених прав.

Вважає, що у разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів ОСОБА_1 , який через протиправні дії ТЦК та СП не може забронюватись та оформити відстрочку від призову на військову службу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відтак, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Отже, аргументи позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову слід оцінювати з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Предметом у справі № 360/168/26 є оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

Разом з тим, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, представник позивача зазначає, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів ОСОБА_1 , який через протиправні дії ТЦК та СП не може забронюватись та оформити відстрочку від призову на військову службу.

Надаючи оцінку вказаним аргументам представника позивача, суд зазначає таке.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 ( далі - Порядок № 560 ).

Відповідно до підпункту 1 пункту 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Згідно з приписами пунктів 28, 29 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1). У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Згідно з приписами Порядку № 560 призов на військову службу під час мобілізації здійснюється за певною процедурою, яка складається не лише з оформлення повістки, а передбачає, зокрема, проходження медичного огляду та оформлення відповідно.

Щодо існування підстав для забезпечення позову згідно з пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України суд зазначає, що, за твердженням представника позивача, перебування заявника в статусі "розшук" не лише загрожує примусовим доставленням, але й може призвести до незаконного призову, що є незворотною подією.

Разом з тим, наявність вказаної обставини не дає достатніх підстав для висновку про те, що відповідач саме вживає заходів, спрямованих на мобілізацію позивача. Як наслідок, відсутні підстави і для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення зумовить незворотні зміни в правовому становищі позивача, оскільки не підтверджено достатню ймовірність існування ризику, в зв`язку з яким і мали б вживатися заходи забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача, що згідно п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Додатком № 1 до Порядку № 560 затверджено форму повістки.

Таким чином, заходи з призову позивача можуть бути здійснені шляхом вручення йому повістки. Позивачеві повістка не вручалась, що не заперечується позивачем.

Водночас, сама лише незгода заявника з діями відповідача - суб`єкта владних повноважень, щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та звернення до суду з позовом ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Отже, відсутні станом на день постановлення цієї ухвали підстави для висновку, що існуватиме неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, а також що існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, оскільки представником позивача не обґрунтовано невідворотність настання стверджуваних наслідків без застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.09.2019 у справі № 826/13306/18.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Предмет позову охоплює наявність чи відсутність підстав для зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.

Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 та будь яким іншим органам/посадовим особам, уповноваженим призивати осіб на військову службу, вживати будь-які дії та приймати будь-які рішення, які стосуються призову, ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації, зокрема, але не виключно: направляти на військово-лікарську комісію, ставити на військовий облік військовозобов`язаних, до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі не узгоджується з предметом позову, оскільки позивачем не оскаржується будь-які рішення чи дії, які стосуються призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Так, призов на військову службу оформлюється начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якому передує комплекс заходів, таких як вручення повістки, проходження ВЛК, отримання довідки ВЛК тощо.

Вказані дії не охоплюються предметом заявленого на розгляд суду спору, тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає предмету судового спору, та в силу пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України не може бути застосований судом.

Зокрема, позивач вважає, що його можуть мобілізувати та це унеможливить або ускладнить захист порушених прав, про які йдеться у поданому позові.

Однак, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем повістки про призов на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, статус «розшук» обумовлений ймовірним порушенням позивач правил військового обліку, що може бути окремим предметом судового оскарження у разі незгоди з такими діями відповідача.

З цих підстав суд не вважає, що права позивача, про захист і поновлення яких ідеться у позові, неможливо чи ускладнено буде поновити без застосування заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

За таких обставин, враховуючи приписи наведених положень нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що у даному випадку підстави, передбачені частиною другою статті 150 КАС України для забезпечення даного позову, відсутні, тому відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Ременькової Ірини Олександрівни про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/168/26 за позовом адвоката Ременькової Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяТ.В. Смішлива