Справа № 335/931/26
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/931/26 2-аз/335/7/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 30 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін.

02 березня 2026 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову в якій він просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні №80061222 до набрання законної сили рішенням суду по справі, скасувати арешт НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, на який надходить грошове забезпечення.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що за заявою ІНФОРМАЦІЯ_2 міста Запоріжжя від 13 грудня 2025 року було відкрито виконавче провадження ВП №80061222 на підставі постанови державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шарова Вячеслава Миколайовича про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2026 року.

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шарова В.М. від 23.01.2026 року у виконавчому провадженні ВП №80061222 було накладено арешт на кошти та рахунки позивача, зокрема, на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ ПриватБанк, на який позивач отримую грошове забезпечення як військовослужбовець Збройних Сил України за контрактом.

Накладення арешту на рахунок на який позивач отримує грошове забезпечення позбавляє його можливості забезпечувати свої життєві потреби, зокрема придбати їжу та інші необхідні речі.

Таким чином вважає накладення арешту на рахунок протиправним та таким, що порушує його права.

Також вважає, що враховуючи те, що ним оскаржується до суду правомірність винесення постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 №1692 від 11.08.2025 на виконання якої відкрито виконавче провадження №80061222 в межах якого накладено арешт, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суддя доходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з адміністративним позовом про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №1692 від 11.08.2025 про накладення адміністративного стягнення.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шаровим В.М. за заявою стягувача відкрито виконавче провадження №80061222 щодо примусового стягнення з боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн.

В межах даного виконавчого провадження постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шарова В.М. від 23.01.2026 накладено арешт коштів боржника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За правилами ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Так, забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Так, забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позивач вважає, що у зв`язку із накладенням арешту на його банківський рахунок в даному випадку має місце очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення його прав, свобод або інтересів, враховуючи те, що у зв`язку із накладенням арешту в межах виконавчого провадження на банківській рахунок на який йому надходить грошове забезпечення останній позбавлений можливості забезпечити свої життєві потреби.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В свою чергу відповідно до п.10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

З досліджених судом матеріалів долучених до заяви про забезпечення позову судом встановлено, що оскаржувану позивачем постанову у справі про адміністративне правопорушення звернуто до примусового виконання в рамках якого накладено арешт на кошти боржника.

За вказаних обставин вбачається, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі постанови відповідача, яка є предметом оскарження в даній адміністративній справі, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій та забезпечить захист прав та інтересів позивача.

При цьому ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Водночас з приводу вимоги позивача щодо скасування арешту рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд зазначає, що це не є заходом забезпечення позову у розумінні ст. 151 КАС України.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині зупинення стягнення у виконавчому провадженні до набрання законної сили рішенням суду по справі, в іншій частині заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150,151, 154,156 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №80061222 відкритому на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №1692 від 11.08.2025 про накладення адміністративного стягнення до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частині вимог заяви відмовити.

Стягувач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Бордник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 та стягувачу ІНФОРМАЦІЯ_1 для відома.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23) протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу видано 04 березня 2026 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 05 березня 2029 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко