Справа № 240/1281/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/1281/23

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Глибоцької ради Житомирської області щодо не здійснення нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року ОСОБА_1 у відповідності з частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Глибоцької ради Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 несплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, у розмірі 9670,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус учасника бойових дій та відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня. Зазначає, що допомога у 2022 році виплачена не була. Разом з тим, зазначає, що відповідачем не було враховано рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №10рп/2008 та від 27.02.2020 за №3-р/2020. Позивач зазначає, що відповідачем порушено його право на отримання разової грошової допомоги відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

На адресу суду надійшов лист Глибочицької сільської ради Житомирського району у якому вказано, що за адресою, вказаною в ухвалі та позові, знаходиться не Глибоцька, а Глибочицька сільська рада Житомирського району Житомирської області. Глибоцька ж селищна рада - це адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Глибоцькому районі Чернівецької області.

Також вказано, що в структурі Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області ніколи не існувало та не існує на даний час структурного підрозділу з найменуванням «Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Глибоцької ради Житомирської області». Натомість структурний підрозділ з питань соціального захисту Глибочицької сільської ради має назву «відділ соціального захисту населення Глибочицької сільської ради».

Ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви із зазначенням належного відповідача та всіх його даних передбачених п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивачем було надано позовну заяву у новій редакції, де відповідачем визначено Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області.

Ухвалою суду продовжено розгляд адміністративної справи № 240/1281/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказав, що позивач не звертався до Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації з приводу виплати доплати. У разі якщо позивач перебував на військовій службі за контрактом або інше, обов`язок подання списків переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги та не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України покладено на військові частини.

У відзиві відповідач наголошує, що всі виплати та нарахування здійснює Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ().

Ухвалою суду залучено Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до участі у справі №240/1281/23, як другого відповідача.

Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подав до суду відзив на позовну заяву. Вказав, що від будь-яких органів, військових формувань, підприємств, установ та організацій переліки, у яких були б зазначені дані позивача, до Центру не надходили, відповідно Центр виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році позивачу не проводив. Згідно із статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакціях, які діяли на час виплати у 2022 році) військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально виконавчої служби України, які проходять службу виплата допомоги проводиться шляхом перерахування коштів на рахунки військових частин за місцем їх служби. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутись за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. Позивач до Центра з питання не отримання ним разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році також не звертався. Центр не вчиняв будь яких протиправних дій щодо позивача, Центру не було відомо де саме перебуває позивач на час виплати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.05.2019.

Згідно матеріалів справи спірним при розгляді даної справи є виплата позивачу одноразової грошової допомоги до 5 травня 2022 році, як учаснику бойових дій.

Так, згідно змісту позовної заяви, спірними питанням у справі є не здійснення нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, проведення нарахування і виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, без урахування рішення Конституційного Суду України від 2 пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач вказує, що звертався до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Глибочицької ради Житомирської області із заявою про перерахунок виплат УБД.

Відповіді на заяву не отримав.

Вважаючи своє право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року порушеним, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

01.01.1999 набрав чинності Закон №367-ХІV, яким статтю 12 Закону №3551-XII доповнено частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 зазначене положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас відповідно до Додатку до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"" №540 від 07.05.2022 (далі - Постанова №540), разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується учасникам бойових дій у розмірі 1491 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону.

Отже, на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-XII і Постанова №540.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Постанову №325, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Разом з цим судом встановлено, що у 2022 році виплата позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня не здійснювалася відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача.

Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області у відзиві на позовну заяву зазначає, що не здійснює нарахування та виплата щорічної грошової допомоги до 5 травня, передбаченої статтями 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Положеннями статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

У відповідності до частин третьої, четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

З врахуванням наведеного, суд встановив, що Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області не є належним відповідачем за даним позовом, відтак відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що жодного списку стосовно позивача на виплату допомоги до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від відповідних органів, підприємств, установ, організацій не надходило.

Враховуючи викладене, у Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат були відсутні підстави для виплати позивачу ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , оскільки Центр не має повноважень самостійно визначати осіб, які мають право на отримання грошової допомоги до 05 травня, без надходження від уповноважених органів, підприємств, установ, організацій відповідного списку з переліком осіб, які мають право на отримання грошової допомоги.

Відтак, Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних не було допущено протиправної бездіяльності, якою б порушувалися права чи законні інтереси позивача на отримання щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у належному розмірі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів перебування позивача на обліку в Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області чи в Житомирському обласному центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та отримання ним грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік чи доказів перебування його на такому обліку в іншому органі соціального захисту (що не дає суду можливості заміни відповідача на належного), суд дійшов висновку, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч. 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд відмовляє позивачеві у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Глибоцької ради Житомирської області (вул. Михайла Грушевського, буд. 2,Глибочиця,Житомирський район, Житомирська область,12403), Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Чуднівська, 105, м. Житомир, 10005, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

04.03.26