Справа № 320/59434/25
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року справа №320/59434/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації у видачі ОСОБА_1 посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", викладену в листі від 16.10.2025 №107/35-8112;

- зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації видати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

25.12.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому відповідач просить суд закрити провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки 13.12.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва було винесено рішення в адміністративній справі №640/19131/19 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

20.01.2026 через канцелярію суду позивачем подано заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, оскільки у справі №640/19131/19 були інші обставини, ніж в даній справі. Зокрема, позивач зауважила, що справа №640/19131/19 розглядалась на підставі іншої заяви, яка була подана до Управління праці та соціального захисту Святошинської РДА від 19.03.2019. Також до вказаної вище справи не подавалась довідка Товстоліської сільської ради народних депутатів від 09.12.1992 №138.

Вирішуючи заявлене клопотання та питання про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Згідно зі статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

При цьому, реалізація особою права на звернення до суду із позовом чи заявою (клопотанням) повинна здійснюватись з дотримання встановленого законодавством процесуального порядку, зокрема, з дотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, з метою недопущення можливості ухвалення декількох судових рішень у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, законодавець установив правові обмеження у разі виявлення судом тотожних справ, які перебувають / перебували на розгляді у цьому або іншому суді. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду у тотожному спорі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ''res judicata'', наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Суд зауважує, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №640/5563/19.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2019 році ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2019 №4808/35-01/22, оформленого у формі листа;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації встановити статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2019 у справі №640/19131/19 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2019 у справі №640/19131/19 набрало законної сили 14.01.2020.

Також, у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду міста Києва із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона у період з 27.04.1986 по 04.05.1986 виконувала роботи з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні особливого контролю у складі формувань цивільної оборони.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №759/2088/22 закрито провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Гавронщинська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, з огляду на те, що справа №640/19131/19 та справа №759/2088/22 є тотожними, а саме спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У той же час, суд зауважує, що у даній справі (№320/59434/25) позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації заявлені з інших підстав.

Так, предметом спору у даній справі є відмова Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації у видачі ОСОБА_1 посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", викладена в листі від 16.10.2025 №107/35-8112.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом стало те, що Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 16.10.2025 №107/35-8112 на заяву позивача від 14.10.2025 про видачу посвідчення інваліда війни повідомило, зокрема, що позивачем не надано належного документального підтвердження безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Однак, на підтвердження того, що позивач безпосередньо приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, останньою до матеріалів справи долучено копію довідки Товстоліської сільської Ради народних депутатів від 09.12.1992 №138, відповідно до якої ОСОБА_1 за період від 27 квітня по 4 травня 1986 року виконувала роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: герметизація колодязів і приміщень, навантаження худоби, евакуація населення с. Буда (т.1, а.с.17).

Також під час розгляду справи позивачем повідомлено суд про те, що Київським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 18.11.2025 у справі №320/30012/23 (реєстраційний номер в ЄДРСР - 132178074), яким:

- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян при Виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), оформлене протоколом від 23.06.2023 № 6 в частині, що стосується ОСОБА_1 , про відмову у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А;

- зобов`язано Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян при Виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А;

- зобов`язано Київську міську державну адміністрацію (ідентифікаційний код 00022527) видати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А.

Вказаним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 за період від 27 квітня по 4 травня 1986 року виконувала роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: герметизація колодязів і приміщень, навантаження худоби, евакуація населення с. Буда, що підтверджується довідкою Товстоліської сільської Ради народних депутатів від 09.12.1992 №138.

Вказана довідка в розумінні вимог Порядку №551 є тим документом, на підставі якого позивач має право на встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Тобто, з наявних в адміністративній справі №320/30012/23 доказів судом установлено як достатність підстав для встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, так і наявність підстав для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 Серії А.

При цьому, під час розгляду у справах №640/19131/19 та №759/2088/22 суд не досліджував такі підстави позову.

Більш того, у справах №640/19131/19, №759/2088/22, №320/59434/25 оскаржувані дії суб`єкта владних повноважень є різними.

Суд звертає увагу на те, що пункт 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Таким чином, оскільки підстави позову та предмет позову (різні рішення відповідача) у справах №640/19131/19, №759/2088/22 та №320/59434/25 є різними, клопотання відповідача про закриття провадження у справі є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі - відмовити.

2. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.