Справа № 580/889/26
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 березня 2026 року Справа № 580/889/26
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України про визнання протиправним та скасування рішення ізобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України (04075, м. Київ, смт. Пуща-Водиця, вул. Лісова, 30) в якій просить:

-визнати протиправним та скасувати експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 22.01.2019 №63;

-зобов`язати Центральну міжвідомчу експертну комісію МОЗ та МНС України повторно розглянути справу щодо встановлення причинного зв`язку захворювання з впливом іонізуючого випромінювання внаслідок аварії на ЧАЕС з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду, оскільки позивачем поданий позов із пропуском шестимісячного строку звернення до суду та в порушення вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ним не додано до позову заяви про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

16.02.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено про неможливість звернення вчасно у наслідок проведення трансплантації нирки у 2018 році та тяжкого стану здоров`я. До заяви долучено зокрема, довідку щодо знаходження позивача на амбулаторному лікуванні в філії відділення нефрології та діалізу м. Звенигородка, а також виписку із медичної картки стаціонарного хворого згідно якої, в період з 13.08.2018 по 18.09.2018 позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Ознайомившись з вказаною заявою, суддя зазначає наступне.

Суд звернув увагу, що позивачем до заяви про поновлення строку звернення до суду долучено медичну документацію за 2018 рік (до прийняття спірного рішення), хоча предметом цього спору є експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 22.01.2019 № 63, а до суду з даним позовом позивач звернувся засобами поштового зв`язку лише 26.01.2026, понад 7 років.

Приписами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В питаннях пов`язаних із застосуванням строків давності Європейський суд з прав людини висловив свою позицію в справі Олександр Волков проти України (Заява N 21722/11 остаточне рішення від 27 травня 2013 року, §137), вказавши, що … строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними ... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Заява про поновлення строку звернення до суду не містить, обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду у т.ч протягом розумного строку, а подано виписка із медичної картки стаціонарного хворого підтверджує неможливість звернення до суду лише протягом періоду з 15.02.2023 по 14.03.2023 з загального 7 років та яка надавалася позивачем одночасно з адміністративними позовом.

Частина 1 ст. 121 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зроблено висновок, що зміна правового регулювання, та підтверджені у встановленому порядку фактичні обставини щодо неможливості реалізації права особою, перелік спрямованих нею на досягнення цієї мети заходів підлягають оцінці судом за заявою позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в кожному конкретному випадку при з`ясуванні поважності причин пропуску цього строку.

Позивач не надав доказів того, що з часу прийнятя/отримання спірного рішення, не мав можливості та/або вчиняв активні дії з метою з`ясування обставин щодо прийнятого рішення від 22.01.2019.

Суд вказує, що довідка про знаходження позивача на амбулаторному лікуванні в філії відділення нефрології та діалізу м. Звенигородка, підтверджує факт постійного відвідування закладу охорони здоров`я, згідно медичних показань, а не можливість/обізнаність оскарження спірного рішення.

Вказане свідчить, що позивач проявив байдужість до своїх прав, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд зауважує, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Право на звернення до адміністративного суду не є абсолютним та підлягає законним обмеженням.

Таким чином, за відсутності у матеріалах заяви про поновлення строку звернення до суду належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суддя дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

У силу частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Суддя звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись ст. ст. 169, 248, 293-297 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України про визнання протиправним та скасування рішення ізобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набрала законної сили у відповідності до вимог ст. 256 КАС України, проте може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 КАС України.

СуддяПетро ПАЛАМАР