Справа № 620/5811/25
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

справа №620/5811/25

адміністративне провадження № К/990/5925/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу адвоката Слєпченка Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №620/5811/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, одноразової грошової допомоги при звільненні), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, одноразової грошової допомоги при звільненні), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби за період військової служби за призовом під час мобілізації, з врахування періоду попередньої військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, з урахування періоду попередньої військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічної та додаткової);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 «надбавки за вислугу років» передбаченої підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати «надбавки за особливості проходження служби» передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати «премії» передбаченої абзацом четвертим підпункту 2 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «набавки за вислугу років» та «надбавки за особливості проходження служби»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «надбавку за вислугу років» передбачену підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату «надбавки за особливості проходження служби» передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату «премії» передбаченої підпунктом 2 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років» та «надбавки за особливості проходження служби» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років» та «надбавки за особливості проходження служби»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років» та «надбавки за особливості проходження служби» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати грошової компенсації за невикористані відпустки (основної та додаткової), а також одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років» та «надбавки за особливості проходження служби»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані відпустки (основної та додаткової), а також одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «надбавки за вислугу років» та «надбавки за особливості проходження служби» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 3 дні невикористаної додаткової відпустки, що передбачена частиною четвертою статті 10-1 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» від 01 серпня 2012 року №702, за 2022 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 3 дні невикористаної додаткової відпустки, що передбачена частиною четвертою статті 10-1 Закону України «Про соціальний захист» військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» від 01 серпня 2012 року №702, за 2022 рік, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, без урахуванням сум індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з 24 березня 2022 року по 28 березня 2022 року з урахуванням календарної та пільгової вислуги у розмірі 25 відсотків;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з 29 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року з урахуванням календарної та пільгової вислуги у розмірі 30 відсотків;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 перераховану надбавку за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з 24 березня 2022 року по 28 березня 2022 року з урахуванням календарної та пільгової вислуги у розмірі 25 відсотків із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 перераховану надбавку за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з 29 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року з урахуванням календарної та пільгової вислуги у розмірі 30 відсотків із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань за 2012-2016 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань за 2012-2016 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби 06 квітня 2016 року в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби 06 квітня 2016 року в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 06 квітня 2016 року включно без застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нараховувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 06 квітня 2016 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 24 березня 2022 року по 03 серпня 2022 року, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, премії, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби».

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби».

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік без урахування у складі грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 3 дні невикористаної додаткової відпустки, що передбачена частиною четвертою статті 10-1 Закону України «Про соціальний захист» військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» від 01 серпня 2012 року №702, за 2022 рік.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 3 дні невикористаної додаткової відпустки, що передбачена частиною четвертою статті 10-1 Закону України «Про соціальний захист» військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» від 01 серпня 2012 року №702, за 2022 рік.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік.

В решті позову відмовлено.

10 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга адвоката Слєпченка Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №620/5811/25. Скаржник просить скасувати оскаржувані рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У зв`язку із перебуванням судді Кашпур О.В. з 26 лютого 2026 року по 28 лютого 2026 року (Наказ №333/0/6-26 від 24 лютого 2026 року) у відрядженні, з 02 березня 2026 року по 03 березня 2026 року (Наказ №329/0/6-26 від 23 лютого 2026 року) у відпустці, питання про відкриття касаційного провадження вирішується в перший день після припинення зазначених обставин.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки воно стосується вирішення одного питання, а саме правильності розрахунку вислуги років, тобто чи це має бути виключно календарна вислуга чи загальна (календарна + пільгова).

Крім того, скаржник відзначає, що на момент подання касаційної скарги існує чотири судові рішення, де суд дійшов висновку, що надбавка за вислугу років розраховується саме із загальної вислуги, а не календарної, а саме: рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року по справі №620/3997/25; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі №160/25029/25; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року по справі №620/6776/25; Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року по справі №580/8545/23.

Сукупний висновок у вказаних рішеннях зводиться до наступного: «за нормами як Інструкції №260, так і Порядку №260 при визначенні розміру надбавки за вислугу років враховується загальна вислуга (у календарному та пільговому обчисленні). Відмінним у цих нормативних актах є відсотковий розмір такої надбавки в залежності від вислуги».

Натомість, у рамках даної справи, суд взагалі не зробив жодного висновку щодо можливості обраховувати вислугу років саме таким чином.

Тому, на переконання скаржника вирішення вказаного питання Верховним Судом матиме далекоглядні наслідки, оскільки слугуватиме підставою для перерахунку надбавки за вислугу років як діючим військовослужбовцям, так і колишнім (за умови дотримання строків звернення до суду).

Тобто, якщо Верховний Суд підтвердить, що надбавки за вислугу років розраховується із загальної вислуги років, а не календарної, то відповідно це поставить крапку у питанні неправильних розрахунків та відповідно захистить право необмеженого кола осіб на належну виплату грошового забезпечення.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника, оскільки скаржником не обґрунтовано, в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.

Посилання скаржника на існування чотирьох судових рішень (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі №620/3997/25; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі №160/25029/25; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі №620/6776/25; постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №580/8545/23) саме по собі не свідчить про наявність підстави, передбаченої підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржник не навів і не проаналізував: у чому полягає неоднаковість підходів судів у подібних правовідносинах (наявність різних правових висновків за однакових фактичних обставин та однакового нормативного регулювання); у чому конкретно полягає подібність правовідносин (категорія служби/статус особи, періоди служби, правові підстави пільгового обчислення, документи, що підтверджують вислугу, порядок її зарахування тощо) між наведеними справами та цією справою №620/5811/25; яка саме норма матеріального права потребує нового уніфікованого тлумачення та чому без висновку Верховного Суду її застосування є неможливим або істотно різниться у практиці.

Крім того, наведені скаржником рішення, за його ж твердженням, містять однаковий підхід (що при визначенні надбавки за вислугу років враховується загальна вислуга у календарному та пільговому обчисленні). Тобто ці посилання не підтверджують існування розбіжної судової практики, яку необхідно уніфікувати шляхом касаційного перегляду, а фактично зводяться до наведення прикладів рішень на підтримку власної позиції скаржника.

Доводи про «далекоглядні наслідки» та можливість перерахунку надбавки «необмеженому колу осіб» мають характер оціночних припущень, оскільки скаржник не надав жодних даних щодо наявності значної кількості спорів цієї категорії, різної судової практики суб`єктів владних повноважень, статистики звернень чи інших об`єктивних показників, які б свідчили про системність проблеми та потребу у виробленні нового засадничого підходу.

Окремо суд зауважує, що з матеріалів касаційної скарги не вбачається, що сформульоване скаржником питання у запропонованій ним абстрактній формі («календарна чи загальна (календарна + пільгова) вислуга») є самостійним і визначальним питанням права у цій справі. Встановлення виду та розміру вислуги років у конкретного військовослужбовця, підстав її пільгового обчислення, а також правильність застосування відповідних приписів до конкретних періодів служби ґрунтується, насамперед, на оцінці доказів та фактичних обставин (даних особової справи, наказів, довідок, підтверджень періодів служби тощо), що саме по собі не утворює підстави для касаційного перегляду справи незначної складності за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики не відповідають критеріям підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій та не містять належного обґрунтування необхідності формування Верховним Судом нового уніфікованого підходу до застосування норм права у широкому колі подібних правовідносин.

Також скаржник вказує, що ця справа має виняткове значення для нього, оскільки він, як колишній військовослужбовець постійно виконував бойові завдання на території України, тим самим ризикував своїм життям заради захисту Батьківщини. Вказане підтверджується довідкою про грошове забезпечення, де позивач отримував додаткову винагороду у розмірі від 30 000,00 до 100 000,00 грн.

Окрім цього, він отримав захворювання, яке пов`язано із захистом Батьківщини та стало підставою для встановлення 3 групи інвалідності безстроково.

Держава Україна, взяла на себе зобов`язання щодо належного забезпечення таких військовослужбовців всім необхідним, в тому числі і збільшеним грошовим забезпеченням. Тому, позивач, ризикуючи своїм життям, сподівався на те, що він отримає належне йому грошове забезпечення, як компенсацію за моральні та фізичні страждання, якими супроводжуються бойові дії.

Встановлення судовим рішенням факту неправильного розрахунку грошового забезпечення свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків, що вказує на неналежне ставлення до позивача як військовослужбовця.

Більше того, психологічні проблеми завдані бойовими діями також відкладають значний відбиток на самопочутті позивача. Отже, для позивача отримання навіть також мізерної з точки зору суду виплати все одно має важливе значення, оскільки він змушений підтримувати власних батьків та сім`ю, де є єдиним годувальником і відповідно всі сподіваються на нього як на сина та батька.

Підсумовуючи, скаржник зазначає, що виняткове значення даної справи для позивача проявляється у наступному: судом встановлено факт неналежного розрахунку грошового забезпечення позивача за період проходження служби; неналежний розрахунок = недоотримані кошти, які необідні для лікування та утримання сім`ї; підірване здоров`я, участь у бойових діях та виконання бойових завдань є вагомим фактором, що вказує на протиправне звуження прав позивача як колишнього військовослужбовця.

Стосовно доводів про «виняткове значення» справи для скаржника Верховний Суд зазначає таке.

Оцінка винятковості справи може бути здійснена виключно на підставі мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Водночас сам по собі суб`єктивний погляд особи на важливість спору не є достатнім для застосування підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Критерій винятковості передбачає наявність особливих, індивідуально визначених правових наслідків саме від предмета спору та оскаржуваних судових рішень, які істотно виходять за межі звичайного значення справи для її учасника. Особа, яка подає касаційну скаргу, повинна довести, що спірні правовідносини є унікальними, містять особливо рідкісні або нестандартні правові вимоги чи що без касаційного перегляду можуть настати незворотні наслідки.

Скаржником таких обставин не наведено. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до опису особистих обставин та загального значення справи для нього, що є притаманним будь-якому судовому спору.

Суд враховує, що для кожної із сторін справа, у якій вона є учасником, має важливе значення, оскільки спірні правовідносини потребують судового вирішення. Однак незгода із судовим рішенням, як і можливість настання негативних наслідків у разі його прийняття не на користь особи, є передбачуваними процесуальними наслідками розгляду справи та не свідчать про її винятковість.

Допустимість відкриття касаційного провадження за критерієм виняткового значення справи пов`язана з необхідністю забезпечення єдності судової практики, реалізації принципів верховенства права та правової визначеності. Розширене тлумачення цього критерію фактично нівелювало б встановлений законодавцем касаційний фільтр.

Отже, наведені скаржником доводи не підтверджують наявності підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи, яка відноситься до категорій справ незначної складності.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Слєпченка Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №620/5811/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

В.М. Соколов