Справа № 520/20813/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

04 березня 2026 року Справа № 520/20813/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши в приміщення суду в м. Харкові в порядку письмового провадження звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 520/20813/24,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю у справі № 520/20813/24, у якій просить: - встановити судовий контроль за виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №520/20813/24; - зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області надати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №520/20813/24.

Ухвалою суду від 12.09.2025 заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №520/20813/24 протягом шістдесят днів з дня отримання копії даної ухвали.

У встановлений ухвалою строк до суду надійшов звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вихідний №2000-0805-8/174582).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року звіт затверджено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду ухвалу від 20 листопада 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про встановлення судового контролю. Справу отримано судом 24.02.2026.

Колегія суддів апеляційного суду встановила, що відповідач не виконав постанову від 27 січня 2025 року, оскільки: здійснив перерахунок не з показника 7763,17 грн, який застосовувався при призначенні пенсії позивача у 2020 році відповідно до частини другої статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; застосував показник 3764,40 грн (станом на 01.10.2017 за 2014 2016 роки), що прямо суперечить мотивувальній частині постанови Другого апеляційного адміністративного суду, яка вимагає збільшення саме того показника, з якого обчислювалася пенсія при її призначенні; кожен наступний перерахунок має проводитися з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника (п. 5 Порядку № 124); резолютивна частина постанови не може виконуватися без урахування мотивувальної частини; дії відповідача щодо залишення пенсії у попередньому розмірі через зменшення фактичного виконання судового рішення не є належним виконанням.

Відповідно до ч.1. ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 382-2 КАС України звіт розглядається судом у порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 520/20813/24, та висновки Другого апеляційного адміністративного суду викладені у постанові від 06 лютого 2026 року у справі № 520/20813/24, суд прийшов до наступного.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Зі змісту поданого звіту убачається, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/20813/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснило позивачу перерахунок та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та 1,0796, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (3764,40 грн) на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пунктом 4 Порядку №124.

Водночас, як неодноразово зазначав сам відповідач та вбачається з матеріалів справи, позивачу було призначено пенсію в 2020 році та при обчисленні розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки., в розмірі 7763,17 гривень.

При цьому, відповідачем на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у розрахунку заробітку для обчислення застосував середній заробіток за попередні року: 3764,40 за (2014-2016 роки).

Вказані дії відповідача, суперечать мотивувальній частині постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 в якій зазначено, що при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2024 роках згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Застосуванню також підлягають відповідні Постанови Кабінету Міністрів України Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році від 22 лютого 2021 року № 127, Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році від 16 лютого 2022 року № 118, Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році від 24 лютого 2023 року № 168, Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році від 23.02.2024 за №185.

Суд зобов`язав ГУ ПФУ у Харківській області здійснити індексацію пенсії позивача з 25.01.2024, 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії.

Як встановлено судовим розглядом, при первинному обчисленні пенсії позивача у 2020 році відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає врахування середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за пенсією (2017-2019 роки).

Всупереч судовому рішенню у даній справі відповідач самостійно, порушуючи спосіб виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № 520/20813/24, не здійснює виплату позивачу пенсії з урахуванням встановлено при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії 7763,17 грн.

Суд наголошує, що оскільки пенсія позивача була призначена у 2020 році, до неї не застосовується Порядок № 124 у частині базового показника 3764,40 грн, зазначені дії пенсійного органу прямо суперечать мотивувальній частині постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025. Натомість базовим для перерахунку має бути показник, який використовувався при первинному обчисленні пенсії, тобто 7763,17 грн.

У мотивувальній частині постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 колегія суддів указала, що з метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок їх пенсії Кабінетом Міністрів України 20 лютого 2019 року видано постанову № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, якою, серед іншого, затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 124).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

При цьому, кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (т. 1, а. с. 136-137).

Розглянувши звіт відповідача і приєднані до нього документи, суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача з 25.01.2024 та з 01.03.2024 був здійснений без урахування висновків суду апеляційної інстанції про те, що кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач не виконав рішення суду належним чином.

Частиною 3 ст.382-2 КАС України передбачено, що суд додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище суд прийшов висновку про необхідність встановлення відповідачу нового строку для подання звіту дев`яноста днів про виконання рішення суду.

Щодо накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, суд прийшов наступного.

Частиною 3 ст.382-2 КАС України передбачено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту.

Тобто суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.

Отже відповідно до норм ч. 2 ст. 382 КАС України, суд має повноваження: 1) встановити новий строк подання звіту для виконання рішення суду, 2) накласти штраф на керівника владного суб`єкта, відповідального за виконання рішення суду.

Суд повторно відмічає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було вжито заходи щодо забезпечення виконання рішення суду, однак такі не відповідають висновкам суду апеляційної інстанції викладених у мотивувальній частині постанови від 27.01.2025, у зв`язку із чим суд установив відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність на даний час підстав накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 297, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області звіт таким, що не підтверджує виконання судового рішення у справі № 520/20813/24.

Встановити головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №520/20813/24, дев`яноста днів з дня отримання копії даної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 04.03.2026.

Суддя М. І. Садова