Справа № 520/21832/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 березня 2026 року № 520/21832/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022; ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 47 від 03.07.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у повному обсязі період ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003 та періоди роботи з 19.01.2005 по 31.05.2005, з 01.11.2007 по 31.12.2007, з 07.08.2008 по 02.09.2013, з 01.01.2022 по 29.06.2022, з 05.10.2022 по 26.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10 червня 2024 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з досягненням 60-річного віку, він звернувся до територіального управління пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, рішенням № 47 від 03.07.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у призначенні пенсії за віком з огляду на незарахування періодів ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду, а також не враховано періоди роботи у ТОВ «Орбіта-Транс», ТОВ «ВАЙТ НЕО», ТОВ «ТРАНСМОБІЛ» з огляду на відсутність інформації про сплату страхових внесків згідно із даними персоніфікованого обліку. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, надіслав суду відзив, в якому не погодився з заявленими позовними вимогами, з тих підстав, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правомірними, управління діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. Водночас представником відповідача вказано, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви позивачем до загального страхового стажу не зараховано період ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду, у зв`язку з чим вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а заявник працює, у зв`язку з чим право на пенсію заявник набуде з 10.06.2027 або при набутті необхідного страхового стажу.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області правом подання до суду відзиву на позов не скористався.

Приписами ч.2 ст. 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 26.06.2024 звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного України в Харківській області було винесене рішення про відмову в призначенні пенсії № 47 від 03.07.2024 року (вих. №2000-0304-9/121069).

Зі змісту вказаного рішення відповідача вбачається зазначення про те, що необхідний вік становить 60 років, вік заявника 60 років, необхідний страховий стаж становить 31 рік, страховий стаж заявника становить 29 років 07 місяців 17 днів. Також вказане рішення містить додатковий коментар наступного змісту: «У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2027 по 31 грудня 2027 від 24 до 34 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу передбаченого частинами першою і другою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 01 січня 2028 від 15 до 25 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального страхового стажу не зараховано період ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003 оскільки відсутня інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду».

Отже, вказаним рішенням вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також вказано, що заявник працює, а право на пенсію заявник набуде з 10.06.2027 або при набутті необхідного страхового стажу.

Також позивачем вказано, що листом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.07.2024 № 2000-0202-8/126789 за результатами розгляду запиту представника позивача повідомлено про те, що періоди з 19.01.2005 по 31.05.2005 та з 01.11.2007 по 31.12.2007 страхового стажу не зараховано, оскільки за ці періоди відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб. Згідно із даними, які подавались про ОСОБА_1 у складі звітності страхувальником ТОВ «Вайт Нео», , розмір нарахованої заробітної плати за травень-грудень 2009, січень-листопад 2010, січень-березень, липень 2011 та лютий 2013 року склав суму меншу розміру мінімальної заробітної плати за відповідний період. Тому сума нарахованих та сплачених страхових внесків за зазначений період менша, ніж мінімальний страховий внесок. Отже, кількість днів страхового стажу в цей період автоматично розрахована пропорційно сплаченим внескам. Також щодо зарахування до страхового стажу періоду перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах зі страхувальником ТОВ «Трансмобіл», , з січня по червень 2022 року та з жовтня 2022 року по березень 2024 року повідомлено, що станом на 08.07.2024 в інформаційних системах Пенсійного фонду України відсутні відомості щодо подання страхувальником ТОВ «Трансмобіл», , до податкового органу за місцем перебування на обліку звітів «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (за формою «Звітний») (далі - Податковий розрахунок) за І-ІІ квартали 2023 року. Податковий розрахунок за 4 квартал 2022 року надано вищезазначеним страхувальником без зазначення суми нарахованого доходу у межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок та відповідно суми нарахованого єдиного внеску. Отже, відомості щодо нарахованої заробітної плати (доходу) за жовтень - грудень 2022 року та січень-червень 2023 року відсутні у персональній обліковій картці ОСОБА_1 . Також зазначено, що станом на 08.07.2024 в інформаційних системах Пенсійного фонду України відсутні відомості щодо повної сплати страхувальником в порядку календарної черговості єдиного соціального внеску. Отже, позначки про сплату страхувальником єдиного внеску за найманих працівників не сформовані, та як наслідок періоди з січня по червень 2022 року та з липня 2023 року по березень 2024 року не зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 . З огляду на вказане позивачу було рекомендовано звернутися до безпосередньо до ТОВ «Трансмобіл».

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що з аналізу рішення про відмову у призначенні пенсії, листа ГУ ПФУ в Харківській області та довідки про врахований стаж вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області додатково до періоду підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003, не враховано у повному обсязі через відсутність інформації про сплату страхових внесків згідно з даними персоніфікованого обліку до страхового стажу наступні періоди роботи: період роботи у ТОВ «Орбіта-Транс» з 19.01.2005 по 31.05.2005 (04 місяці 12 днів); період роботи у ТОВ «Орбіта-Транс» з 01.11.2007 по 31.12.2007 (02 місяці 00 днів); 3) період роботи у ТОВ «ВАЙТ НЕО» з 07.08.2008 по 02.09.2013 замість 5 років 0 місяців 25 днів враховано 3 роки 11 місяців 25 днів (не зараховано у повному обсязі періоди травень-грудень 2009 року, січень-листопад 2010 року, січень-березень, липень 2011 року та лютий 2013 року загальною тривалістю 1 рік 1 місяць 0 днів); період роботи у ТОВ «ТРАНСМОБІЛ» з 01.01.2022 по 29.06.2022 (05 місяців 28 днів); період роботи у ТОВ «ТРАНСМОБІЛ» з 05.10.2022 по 26.06.2024 (1 рік 8 місяців 21 день). Відтак, на переконання позивача, загальна кількість неврахованого стажу підприємницької діяльності та роботи становить 5 років 10 місяців 26 днів.

Не погоджуючись із не зарахуванням відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вказаних періодів підприємницької діяльності та роботи до його страхового стажу і, як наслідок, прийняттям рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст.9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За приписами статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із приписами ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Отже, для призначення пенсії за віком у 60 років необхідно виконання двох умов: наявність страхового стажу з року з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; досягнення пенсіонером 60 років на момент звернення.

Дотримання цих умов є підставою для виникнення у пенсіонера права на пенсію за віком.

Під час розгляду справи встановлено, що 09.06.2024 позивачу виповнилося 60 років, тобто за умови наявності 31 року страхового стажу право на пенсію за віком виникло б у нього саме з цієї дати.

Водночас, як встановлено судом під час розгляду справи, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області обрахований страховий стаж позивача як 29 років 07 місяців 17 днів.

При цьому, у рішенні №47 від 03.07.2024 року (вих. №2000-0304-9/121069) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вказано про незарахування до загального страхового стажу позивача періоду ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 до 31.12.2003.

Водночас, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.07.2024 року №2000-0202-8/126789 у відповідь на запит представника позивача було також роз`яснено про незарахування періодів з 19.01.2005 до 31.05.2005 та з 01.11.2007 до 31.12.2007 з огляду на відсутність відомостей в реєстрі застрахованих осіб.

Щодо періоду ведення позивачем підприємницької діяльності з 06.12.2001 до 31.12.2003 та зарахування такого періоду до загального страхового стажу суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637), періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Згідно із п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією, про що зроблено запис в журналі реєстрації за №14100 від 06.12.2001 року, ОСОБА_1 , ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів , зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 за № 793 доповнено пункт 4 Порядку № 637 новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Згідно із пп. 2 п.2.1 розділу II Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 за № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 за № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 за № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З аналізу викладеного вище слід дійти висновку про те, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

- до 01 травня 1993 року - час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

- до 01 січня 1998 року - підтверджується спеціальним торговим патентом, патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків;

- з 01 січня 1998 року до 01 січня 2004 року - періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців, якщо вони підтвердженні довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування; сплатою фіксованого податку (патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян); спеціальним торговим патентом; свідоцтвом про сплату єдиного податку; довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; а з 01 липня 2000 - додатково лише за умови сплати страхових внесків;

- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року - періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Оформлення такої довідки за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) є обов`язковим, відповідно до пункту 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1.

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01.07.2000, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж, можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом № 1058-IV).

Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою, при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

В рамках розгляду справи встановлено, що відповідачем не заперечується той факт, що позивач у спірний період з 21.12.2001 до 31.12.2003 мав статус фізичної особи-підприємця.

Доказів припинення позивачем підприємницької діяльності на зазначений період матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Натомість відповідачем у спірному у цій справі рішенні вказано на обставини відсутності за вказаний період інформації про сплату страхових внесків згідно із даними персоніфікованого обліку.

Суд зазначає, що свідоцтво позивача про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією, про що зроблено запис в журналі реєстрації за №14100 від 06.12.2001 року, містить в собі відмітку Дніпровського районного управління Київського міського управління Пенсійного фонду України.

Водночас, згідно із пп.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

З аналізу викладеного слід дійти висновку про те, що законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Таким чином, у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави самостійного витребовування документів, необхідних для перевірки трудового стажу позивача, проведення перевірки, зустрічної перевірки для з`ясування спірних обставини.

Суд доходить висновку, що пенсійним органом не вжито всіх наявних можливостей для належного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Натомість відповідачем покладено тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав виключно на позивача.

З огляду на встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 47 від 03.07.2024 року (вих. №2000-0304-9/121069) та наявність підстав для його скасування.

Щодо періодів з 19.01.2005 до 31.05.2005 та з 01.11.2007 до 31.12.2007 та не зарахування їх до загального страхового стажу позивача, а також періодів з 01.01.2022 по 29.06.2022, з 05.10.2022 по 26.06.2024 та не зарахування їх в повному обсязі до загального страхового стажу позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 19.01.2005 по 15.04.2008 працював у ТОВ «Орбіта-Транс» (записи № 10-11).

Також відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 06.09.2019 по 29.06.2022 (записи № 20-21) та з 05.10.2022 по момент подачі заяви про призначення пенсії 26.06.2024 (запис № 24) працював та працює у ТОВ «ТРАНСМОБІЛ».

Водночас, у направленому на адресу позивача листі від 11.07.2024 року №2000-0202-8/126789 його, зокрема, повідомлено про те, що періоди з 19.01.2005 по 31.05.2005 та з 01.11.2007 по 31.12.2007 страхового стажу не зараховано, оскільки за ці періоди відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб.

В той же час, у направленому на адресу позивача листі від 11.07.2024 року №2000-0202-8/126789 його, зокрема, повідомлено про те, що за періоди роботи позивача з січня по червень 2022 року та з жовтня 2022 року по березень 2024 року станом на 08.07.2024 в інформаційних системах Пенсійного фонду України відсутні відомості щодо подання страхувальником ТОВ «Трансмобіл», , до податкового органу за місцем перебування на обліку звітів «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (за формою «Звітний») за І-ІІ квартали 2023 року. Податковий розрахунок за 4 квартал 2022 року надано вищезазначеним страхувальником без зазначення суми нарахованого доходу у межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок та відповідно суми нарахованого єдиного внеску. Отже, вказано, що відомості щодо нарахованої заробітної плати (доходу) за жовтень - грудень 2022 року та січень-червень 2023 року відсутні у персональній обліковій картці позивача. Також вказано, що станом на 08.07.2024 в інформаційних системах Пенсійного фонду України відсутні відомості щодо повної сплати страхувальником в порядку календарної черговості єдиного соціального внеску. Відтак, позначки про сплату страхувальником єдиного внеску за найманих працівників не сформовані, та як наслідок періоди з січня по червень 2022 року та з липня 2023 року по березень 2024 року не зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08.07.2010, починаючи з 01.10.2013 забезпечення адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску, входить до завдань та функцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску (на сьогодні Державна податкової служба України), Пенсійний фонд України, в свою чергу, відповідно до покладених на нього завдань формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Для здійснення повноважень, визначених Законом, між органами Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України здійснюється міжвідомчий обмін інформацією на центральному рівні в електронній формі, зокрема Пенсійний фонд України регулярно отримує інформацію щодо поданої страхувальниками звітності, здійснених нарахувань єдиного внеску та стану його сплати.

Зарахування періоду роботи до страхового стажу відбувається в Пенсійному фонді України на Центральному рівні автоматично після отримання від органів Державної податкової служби України інформації щодо актуальної звітності страхувальника про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за кожний місяць, a також інформації щодо повної сплати страхувальником в порядку календарної черговості соціального внеску.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Законодавством не передбачена відповідальність застрахованої особи - найманого працівника за невиконання страхувальником - роботодавцем обов`язку сплати страхових внесків. При цьому, найманий працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії особи періодів її роботи на такому підприємстві.

Позбавлення працівника соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Суд звертає увагу, що у випадку невиконання страхувальником обов`язку щодо сплати єдиного внеску, в тому числі порушення строків його сплати, законодавство передбачає відповідальність страхувальника, шляхом сплати недоїмки, штрафу та пені на вимогу органу доходів і зборів, встановлюючи можливість виконання такої вимоги як виконавчого документа державною виконавчою службою та наділяючи орган доходів і зборів правом звернення до суду з позовом про стягнення такої недоїмки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.03.2021 у справі № 423/757/17 та від 31.03.2021 у справі № 242/5696/16-а, за умови підтвердження пільгового стажу, позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Як встановлено судом, періоди роботи позивача з 19.01.2005 до 31.05.2005 та з 01.11.2007 до 31.12.2007, а також з 01.01.2022 по 29.06.2022, з 05.10.2022 по 26.06.2024 відповідачем не зараховано до стажу з підстав несплати страхувальником єдиного соціального внеску.

Враховуючи те, що обов`язок зі сплати страхових внесків покладено на роботодавця, тобто на ТОВ «Орбіта-Транс» та ТОВ «Трансмобіл», то вказані періоди роботи підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

За встановлених фактичних обставин та наданої судом оцінки поданих позивачем до заяви про призначення пенсії за віком документів, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем періодів роботи позивача з 19.01.2005 до 31.05.2005 та з 01.11.2007 до 31.12.2007 у ТОВ «Орбіта-Транс», а також з 01.01.2022 по 29.06.2022, з 05.10.2022 по 26.06.2024 у ТОВ «Трансмобіл» у повному обсязі.

Щодо періоду з 07.08.2008 по 02.09.2013 та не зарахування його в повному обсязі до загального страхового стажу позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 07.08.2008 по 02.09.2013 працював у ТОВ «ВАЙТ НЕО» (записи № 12-13).

Водночас, у направленому на адресу позивача листі від 11.07.2024 року №2000-0202-8/126789 його, зокрема, повідомлено про те, що згідно із даними, які подавались про ОСОБА_1 у складі звітності страхувальником ТОВ «Вайт Нео», , розмір нарахованої заробітної плати за травень-грудень 2009, січень-листопад 2010, січень-березень, липень 2011 та лютий 2013 року склав суму меншу розміру мінімальної заробітної плати за відповідний період. Тому сума нарахованих та сплачених страхових внесків за зазначений період менша, ніж мінімальний страховий внесок. Отже, кількість днів страхового стажу в цей період автоматично розрахована пропорційно сплаченим внескам.

Суд зазначає, що страховий стаж за період з 2004 року по теперішній час визначається положеннями ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Враховуючи обставини того, що за вказаний період розмір нарахованої заробітної плати склав суму меншу розміру мінімальної заробітної плати, то у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати позивачу такий період до страхового стажу.

Також суд вважає за необхідне вказати, що пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

З огляду на приписи Порядку №22-1 процедура призначення пенсії в даному випадку покладена на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як на пенсійний орган, який розглядав заяву про здійснення призначення пенсії позивачу та приймав відповідне рішення і надавав позивачу роз`яснення відповідним листом.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області має завершити процедуру перерахунку пенсії позивача, в той час як обов`язок виплати такої пенсії, у випадку її призначення, належить територіальному органу пенсійного фонду, який здійснював прийняття заяви позивача, за місцем фактичного проживання особи, тобто Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що, з метою ефективного захисту прав позивача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 10 червня 2024 року відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу у повному обсязі періодів ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003 та періодів роботи з 19.01.2005 по 31.05.2005, з 01.11.2007 по 31.12.2007 у ТОВ «Орбіта-Транс», а також з 01.01.2022 по 29.06.2022, з 05.10.2022 по 26.06.2024 у ТОВ «Трансмобіл», з урахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Стосовно позовних вимог позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10 червня 2024 року суд зазначає, що останні є передчасними з огляду на висновки наведені судом у судовому рішенні у цій справі, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022; ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 47 від 03.07.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 10 червня 2024 року відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу у повному обсязі періодів ведення підприємницької діяльності з 06.12.2001 по 31.12.2003 та періодів роботи з 19.01.2005 по 31.05.2005, з 01.11.2007 по 31.12.2007 у ТОВ «Орбіта-Транс», а також з 01.01.2022 по 29.06.2022, з 05.10.2022 по 26.06.2024 у ТОВ «Трансмобіл», з урахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.