Справа № 260/329/25
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 260/329/25 пров. № А/857/23992/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційними скаргами Військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року (суддя Рейті С.І., м.Ужгород), -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 (далі в/ч НОМЕР_1 , Адміністрація, ДПСУ відповідно, в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_3 відповідно), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2018 роках, підйомної допомоги виплаченої у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова №889) за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2018 роках, підйомної допомоги виплаченої у 2017 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

визнати протиправною бездіяльність Адміністрації щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2019 році з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2019 році з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2020, 2022 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2020, 2022 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_3 щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у серпні та жовтні 2020 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2020-2022 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу підйомної допомоги виплаченої у серпні та жовтні 2020 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2020-2022 роках з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржили відповідачі, кожен у відповідній частині, які із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційних скаргах в загальному вказують, що під час проходження військової служби позивачу виплачувалось належне грошове забезпечення, яке обчислювалось та нараховувалось у межах виділених коштів; індексація, не є складовою щомісячного грошового забезпечення військовослужбовця. Вона не відноситься ні до доплат, надбавок, премій та інших додаткових видів грошового забезпечення, а відтак, не входить до структури грошового забезпечення та не відносяться до складу місячного грошового забезпечення, а тому не може бути включена при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2019 році; позивач не оскаржував жодні накази, на підставі яких здійснювалися виплати підйомної допомоги. Також не наводить жодних розрахунків, що підтверджували б неправильність розміру оспорюваних виплат. Крім того, індексація грошового забезпечення не є складовою частиною підйомної допомоги, оскільки індексація грошового забезпечення за своєю правовою природою є соціальною гарантією і хоча вона належить до сум які підлягають виплаті військовослужбовцю, але вона не являється грошовим забезпеченням, а тому і не може враховуватися при розрахунку підйомної допомоги; до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про підставність заявлених позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні: у періоди із січня 2015 року по липень 2019 року та березень - квітень 2020 року у в/ч НОМЕР_1 ; у період із серпня 2019 року по грудень 2019 року включно у в/ч НОМЕР_4 ; у період із січня 2020 року по лютий 2020 року включно у в/ч НОМЕР_5 ; у період із квітня 2020 року по липень 2020 року та у період із червня 2022 року по серпень 2023 року у в/ч НОМЕР_2 ; у період із серпня 2020 року по травень 2022 року у в/ч НОМЕР_3 .

Під час проходження військової служби, відповідачами з порушенням встановленого порядку, здійснювалось нарахування та виплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у зв`язку з чим останній звертався до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі № 260/9590/23, яке набрало законної сили 16.10.2024 (далі Рішення суду), зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по липень 2019 року та за період березень-квітень 2020 року у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; зобов`язано Адміністрацію нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із січня 2020 року по лютий 2020 року включно у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію - різницю грошового забезпечення за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; зобов`язано в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із серпня 2020 року по травень 2022 року у розмірі 4418,41 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

На виконання Рішення суду відповідачами було нараховано та виплачено позивачу заборгованість з індексації грошового забезпечення.

При цьому, як зазначає позивач, під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 позивачу було проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення: у липні 2016 року у розмірі 8880,40 грн, у вересні 2017 року у розмірі 7632 грн, у серпні 2018 року у розмірі 13653 грн та підйомної допомоги у березні 2017 року у розмірі 7467 грн.

Під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_4 , правонаступником якого є Адміністрація, позивачу було проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення у листопаді 2019 року у розмірі 15424,20 грн.

Під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_2 , позивачу було проведено нарахування та виплату підйомної допомоги: у червні 2020 року у розмірі 16830,15 грн, та серпні 2022 року у розмірі 22558 грн.

Під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 позивачу було проведено нарахування та виплату підйомної допомоги у серпні 2020 року у розмірі 19660,98 грн та у жовтні 2020 року у розмірі 10295,49 грн та грошової допомоги на оздоровлення у грудні 2020 року у розмірі 20590,98 грн, у серпні 2021 року у розмірі 20998,40 грн та у березні 2022 року у розмірі 25462,40 грн.

Крім того, як видно з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення за 2016-2018 роки, під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 у період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно, позивачу була нарахована та виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 889.

Разом з тим, на переконання позивача, оскільки під час проходження ним військової служби, йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за вказаний період, нарахування та виплата підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення, яка нараховується з місячного грошового забезпечення, проведено без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Пунктом 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацами першим та другим пункту 4 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Як передбачено пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ,військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до підпунктів 3.7.1, 3.7.4 пункту 3.7 розділу III «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.05.2008 №425 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за №537/15228; далі - Інструкція №425, чинна у період з 29.06.2008 по 10.08.2018), військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 9-1 Закону №2011-ХІІ при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до пунктів 1, 2 «Інструкції про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.04.2012 №276 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за № 773/21086; яка була чинною до 30.09.2016) військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі (далі - військовослужбовці), що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України (далі - орган (підрозділ) Держприкордонслужби), виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір підйомної допомоги визначається за посадою, на яку призначено військовослужбовця або яку він займав до дня прибуття органу (підрозділу) Держприкордонслужби до нового пункту постійної дислокації, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія). До складу місячного грошового забезпечення не включається винагорода за бойове чергування та морське грошове забезпечення.

Постановою № 889 (чинна до 01.03.2018) було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 «Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №217/28347; далі - Інструкція №73; застосовувалася з 01.01.2016 по 09.11.2018), виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення. Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений) (пункт 3 Інструкції №73).

При цьому, право на грошову допомогу на оздоровлення в липні 2016 року, у вересні 2017 року, у серпні 2018 року, у листопаді 2019 року, в грудні 2020 року, в грудні 2020 року, у серпні 2021 року та в березні 2022 року, підйомну допомогу в березні 2017 року, в червні 2020 року, у серпні 2020 року, у жовтні 2020 року та в серпні 2022 року та щомісячну додаткову грошову винагороду за січень 2016 року-лютий 2018 року, передбачену Постановою №889, позивач набув, в цій частині його право було реалізоване.

Спірним питанням є підстави включення при обчисленні цих виплат нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Оскільки індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, то механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Верховним Судом у постановах від 21.12.2021 у справі №820/3423/18, від 19.03.2020 у справі №820/5286/17 викладена правова позиція, відповідно до якої індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. До грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Отже, з наведеного слідує, що щомісячна індексація, яка позивачу нарахована та виплачена на виконання Рішення суду, не може вважатися одноразовою виплатою, тому індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку, в тому числі, грошової допомоги на оздоровлення в липні 2016 року, у вересні 2017 року, у серпні 2018 року, у листопаді 2019 року, в грудні 2020 року, в грудні 2020 року, у серпні 2021 року та в березні 2022 року, підйомної допомоги в березні 2017 року, в червні 2020 року, у серпні 2020 року, у жовтні 2020 року та в серпні 2022 року та щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 року-лютий 2018 року, яка передбачена Постановою №889.

Однак відповідачі виплату вказаних видів грошового забезпечення протиправно здійснювали без урахування в складі грошового забезпечення індексації, яка мала постійний характер, що відповідно є порушенням права позивача на отримання належного грошового забезпечення.

Відтак, відповідачі у розглядуваному спорі зобов`язані провести позивачу перерахунок та виплату:

підйомної допомоги, виплаченої у березні 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у липні 2016 року, у вересні 2017 року, у серпні 2018 року та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно, із урахуванням індексації грошового забезпечення, а також раніше виплачених сум;

грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у листопаді 2019 року, із урахуванням індексації грошового забезпечення, а також раніше виплачених сум;

підйомної допомоги, виплаченої у червні 2020 року та серпні 2022 року, із урахуванням індексації грошового забезпечення, а також раніше виплачених сум;

підйомної допомоги, виплаченої у серпні 2020 року та у жовтні 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2020 року, у серпні 2021 року та в березні 2022 року, із урахуванням індексації грошового забезпечення, а також раніше виплачених сум.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула