Справа № 300/5211/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 300/5211/25 пров. № А/857/52948/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Гудима Л.Я.,

за участю секретаря судових засідань Демидюк О.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (головуючий суддя: Кафарський В.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ, повний текст судового рішення складено 17.11.2025) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, Міністерство Фінансів України про визнання протиправним та скасування подання про здійснення заходів щодо стягнення заборгованості,

встановив:

Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром», 23.07.2025, звернулося з позовом до суду, в якому просило визнати протиправним та скасувати подання № 5.3 від 27.05.2025 про здійснення до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України в рамках спільних проектів із Світовим та Європейським банками (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, КБД 21081000) станом на 01.05.2025:

1) за договором про надання субкредиту від 10.12.2007 № 28000-04/2-7 (позика МБРР від 26.05.2008 № 4869) у сумі 12 704 024,62 грн;

2) за договором про надання субкредиту від 14.09.2010 № 28010-02/108 (позика МБРР від 26.05.2008 № 4869) у сумі 9 925 111,55 грн комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром».

Обґрунтовує позов тим, що КП «Івано-Франківськводоекотехпром» при отриманні адміністративного позову з додатками за позовом ГУ ДПС в Івано-Франківській області до комунального підприємства про стягнення боргу на суму 142 477 514,55 грн стало відомо про подання № 5.3 від 27.05.2025 ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, яке сформоване на підставі приписів Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621 та Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості від 02.03.2011 №174. Позивач вважає, що прийняте відповідачем спірне подання №5.3 від 27.05.2025 є неправомірним та таким, що прийнято з порушеннями чинного законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

Позивач зазначив, що 26.05.2008 між Україною і Міжнародним банком реконструкції та розвитку укладено Угоду про позику № 4869-UA, на виконання положень якої між Міністерством фінансів України, Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та КП «Івано-Франківськводоекотехпром» укладено угоду про субкредитування № 28000-04/207 від 10.12.2007 і договір про субкредитування № 28010-02/108 від 14.09.2010, в межах яких позивач отримав кредитні кошти.

Надалі, комунальне підприємство, внаслідок відсутності достатніх коштів, не змогло належним чином виконувати свої грошові зобов`язання за вказаними договорами про субкредитування. При цьому, позивач наголошує, що з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, а тому позивач не вважає, що підприємство прострочило виконання зобов`язань щодо сплати платежів у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин. Такими обставинами позивач вважає війну в Україні, яка позбавила КП «Івано-Франківськводоекотехпром» можливості встановити економічно обґрунтовані тарифи для населення, які б забезпечили отримання субпозичальником доходу для погашення кредиту, на який підприємство сподівалось.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, 28.01.2026, Міністерство Фінансів України 29.01.2026, подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, 30.01.2026 подав відповідь на відзиви.

Міністерство Фінансів України, 03.02.2026 подали заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача Чекайло В.М., в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача Гамуляк О.М., представник Міністерства Фінансів України Лісовська Л.О., представник ГУ ДПС у Львівській області Федорців О. О. просили апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та третіх осіб, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що між Міністерством фінансів України (Субкредитор), Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром» (Субпозичальник) укладено Угоду про субкредитування № 28000-04/207 від 10.12.2007 про використання сум позики (т. 1 а.с. 9-27).

За умовами Угоди про субкредитування № 28000-04/207 від 10.12.2007 Субкредитор рекредитує Субпозичальнику частину коштів позики у сумі, що включає одноразову комісію і не перевищує 7 170 000,00 доларів США (Субкредит) на платній, зворотній, строковій основі, а Субпозичальник зобов`язується використовувати надані кошти у відповідності з умовами цієї Угоди, Угоди про позику, Угоди про виконання проекту, виконувати інші зобов`язання, передбачені цією Угодою, Угодою про виконання проекту, повернути отриману суму Субкредиту, сплатити відсотки за користування ним та інші платежі, нараховані згідно з положеннями цієї Угоди (пункт 2.1 Угоди).

Згідно пунктів 5.1 і 5.7 Угоди Субпозичальник погашає основну суму Субкредиту відповідно до графіку погашення, що міститься у додатку до цієї Угоди. У разі зміни графіку погашення позики, викладеного у Додатковій статті 3 Угоди про позику, відповідні зміни вносяться до графіку погашення Субкредиту, що оформлюється додатковою угодою до цієї Угоди. Погашення, обслуговування Субкредиту та сплата будь-яких платежів за цією Угодою здійснюється шляхом перерахування Субпозичальником гривневого еквіваленту відповідної суми у валюті Позики (за офіційним курсом НБУ на день перерахування коштів) на вказаний Субкредитором рахунок.

Субпозичальник, згідно підпункту 8.1.4 пункту 8.1 Угоди зобов`язаний своєчасно здійснювати платежі в рахунок погашення боргу по основній сумі Субкредиту, комісійних по зобов`язаннях, відсотках, маржі та інших платежах, передбачених цією Угодою, інформувати Субкредитора в триденний термін про зміни банківських установ, у яких знаходяться рахунки Субпозичальника в національній та іноземній валюті.

Пунктом 6.1 Угоди встановлено, що засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цією Угодою є Договір гарантії, укладений між Міністерством фінансів України та Івано-Франківською міською радою, від 11.08.2008 № 28020-02/110.

Крім того, між Міністерством фінансів України (Субкредитор), Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром» (Субпозичальник) укладено Договір про субкредитування № 28010-02/108 від 14.09.2010 про використання сум позики, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку (Угода про позику «Проект розвитку міської інфраструктури» № 4869-UA від 26.05.2008) за умовами якого Субкредитор рекредитує Субпозичальнику частину коштів Позики, включаючи одноразову комісію, у сумі, що не перевищує 1 456 298,70 доларів США (т. 1 а. с. 48-67).

Засобом забезпечення виконання Субпозичальником своїх зобов`язань за цим Договором є гарантія Івано-Франківської міської ради від 07.09.2010 за № 1, надана Івано-Франківською міською радою Міністерству фінансів України (пункт 6.1 Договору).

Державна казначейська служба направила до ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області листа від 26.05.2025 № 10-10-08/11525, у додатку до якого зазначила інформацію щодо простроченої заборгованості КП «Івано-Франківськводоекотехпром» станом на 01.05.2025 у валюті кредиту (долар США) та про зарахування до Державного бюджету коштів, сплачених підприємством у рахунок погашення сум заборгованості за кредитом (т. 1 а. с. 139).

Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області направило до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області подання № 5.3 від 27.05.2025 про здійснення до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України в рамках спільних проектів із Світовим та Європейським банками (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, КБД 21081000) станом на 01.05.2025:

1) за договором про надання субкредиту від 10.12.2007 № 28000-04/2-7 (позика МБРР від 26.05.2008 № 4869) у сумі 12 704 024,62 грн;

2) за договором про надання субкредиту від 14.09.2010 № 28010-02/108 (позика МБРР від 26.05.2008 № 4869) у сумі 9 925 111,55 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваним поданням відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою, а тому такі дії Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області відповідають вимогам пункту 10 Порядку № 174, є правомірними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Бюджетним кодексом України від 08.07.2010 № 2456-VI визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до вимог частини 3 статті 17 Бюджетного кодексу України державні (далі БК України) (місцеві) гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом. Обов`язковою умовою надання державної (місцевої) гарантії, крім державних гарантій на портфельній основі, є укладення договору між Борговим агентством України (відповідним місцевим фінансовим органом) та суб`єктом господарювання про погашення заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за виконання гарантійних зобов`язань. Істотними умовами такого договору мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання:

внести плату за надання державної (місцевої) гарантії;

надати майнове або інше забезпечення виконання зобов`язань за гарантією;

відшкодувати витрати державного (місцевого) бюджету, пов`язані з виконанням гарантійних зобов`язань;

сплатити пеню за прострочення відшкодування зазначених витрат. Пеня нараховується за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені;

надати гаранту права на договірне списання банком коштів з рахунків суб`єкта господарювання на користь гаранта.

Згідно з вимогами частини 8 статті 17 БК України, у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи міської територіальної громади) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.

Згідно з частиною 1 статті 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає, поряд з іншим, розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174 затверджено Порядок обліку заборгованості (далі - Порядок), в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.

Цей Порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички / фінансову допомогу у 1993 - 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою та встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.

Пунктами 3, 4 Порядку визначено, що облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.

Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок, відкритий у Державній казначейській службі.

Державна казначейська служба здійснює зарахування коштів до державного бюджету на рахунки, відкриті в Державній казначейській службі, в розрізі кодів бюджетної класифікації, боржників та угод. Датою надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені є дата зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі, або на валютні рахунки, відкриті в обслуговуючих банках.

Перерахунок в іноземну валюту кредиту коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за кредитом, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на окремий рахунок, відкритий в Державній казначейській службі.

Згідно з пунктом 5 Порядку кошти, що надійшли в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені, зараховуються в черговості, визначеній цим Порядком, якщо інше не встановлено кредитною (субкредитною) угодою.

Відповідно до пункту 7 Порядку Державна казначейська служба інформує Мінфін, Державну податкову службу і банк-агента щомісяця до 10 числа про суми і дати надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами в розрізі кодів бюджетної класифікації та кредитних (субкредитних) угод (станом на 1 число місяця, що настає за звітним).

Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою.

З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені.

На прострочену заборгованість за кредитами пеня нараховується Мінфіном. Нарахування пені починається з моменту виникнення простроченої заборгованості і припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання повинне бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором про надання кредиту.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 174 територіальні органи Державної казначейської служби здійснюють повідомлення органу державної податкової служби про суму нарахованої пені здійсненну Мінфіном, а також щодо нарахованої ними самостійно пені на суму заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що Порядком № 174 визначено чіткий і послідовний алгоритм дій органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, а також механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що пунктами 14.2 Договору та Угоди встановлено, що за невиконання або неналежне виконання Субпозичальником своїх обов`язків із своєчасного повернення основної суми Субкредиту, сплати відсотків за користування ним та інших платежів за цим Договором Субпозичальник сплачує Субкредитору пеню з розрахунку 120 відсотків облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який стягується пеня, від суми недоплати, розрахованої за кожен день прострочення платежу, в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички / фінансової допомоги.

Нарахування пені припиняється в день надходження коштів у рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою. У разі часткової сплати суми простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою /фінансовою допомогою нарахування пені зупиняється щодо такої сплаченої частки.

Мінфін припиняє нарахування пені на суму простроченої заборгованості за кредитами на підставі виписки з окремого рахунка та/або повідомлення про надходження коштів в іноземній валюті, отриманих від Державної казначейської служби України.

Суд апеляційної інстанції констатує, що Положення Договору та Угоди про субкредитування визначають відповідальність КП «Івано-Франківськводоекотехпром» за невчасне повернення та обслуговування субкредитів, а у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань передбачено нарахування пені без зазначення граничних термінів такого нарахування.

Відповідно до вимог пункту 15 Порядку, прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою / фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що Верховний Суд здійснивши касаційний перегляд у справі № 826/8966/14 (адміністративне провадження № К/9901/8539/18) та перевіривши правильність застосування судами норм Порядку № 174 та Податкового кодексу України в частині функцій контролюючого органу щодо стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою, у постанові від 22.10.2019 дійшов висновку, що саме по собі подання органу Державної казначейської служби, внесене до органів доходів і зборів, носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заборгованість Комунального підприємства «Івано-Франківсьводоекотехпром» виникла за Угодою про субкредитування № 28000-04/207 від 10.12.2007 про використання сум позики (далі Угода) та Договором про субкредитування № 28010-02/108 від 14.09.2010 (далі Договір) станом на 01.05.2025 у валюті виникнення боргу становить:

1) по договору від 14.09.2010 № 28010-02/108: основний борг 898 731,58 дол. США, пеня 9 925 111,55 грн;

2) по договору від 10.12.2007 № 28000-04/207: основний борг 1 819 070,00 дол. США, пеня 12 704 024,62 грн.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що враховуючи наявну у позивача станом на 01.05.2025 прострочену заборгованість за субкредитами, на Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області покладений безумовний обов`язок проінформувати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області про розмір простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені КП «Івано-Франківськводоекотехпром» виключно згідно поданих даних Міністерства фінансів України.

Крім цього, відповідно до вимог Порядку № 174, Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, як територіальний орган Державної казначейської служби, направило до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області спірне подання № 5.3 від 27.05.2025 про здійснення до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за субкредитними угодами.

У свою чергу, подання органу Державної казначейської служби, внесене до контролюючих органів в порядку та у спосіб, встановлені чинним законодавством, є достатньою та належною правовою підставою для стягнення з боржника простроченої заборгованості боргу перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскільки саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою і таке винесене Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області у відповідності до вимог пунктів 10, 15 Порядку № 174, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання позивача, що у зв`язку з введення в Україні воєнного стану у КП «Івано-Франківськводоекотехпром» виникли непередбачувані обставини, яких сторона не могла передбачити, попередити, відвернути або подолати будь-якими розумними та можливими силами, оскільки у позивача наявна заборгованість, термін сплати якої настав ще до введення в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Таким чином, апеляційна скарга скаргу Комунального підприємства «Івано-«Франківськводоекотехпром» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 310, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Івано-«Франківськводоекотехпром» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року у справі № 300/5211/25 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
О. Б. Заверуха

У зв`язку з відсутністю судді Заверухи О.Б. 27.02.2026 (відповідно до наказу від 26.02.2026 № 79/к/тм) та відсутністю судді Гудима Л.Я., з 02.03.2026 по 03.03.2026 (відповідно до наказу від 24.02.2026 № 70/к/тм), повний текст судового рішення складено та підписано 04.03.2026.