Справа № 420/11571/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/11571/25

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Шевчук О.А.,

суддів Бойка А.В., Тарновецького І.І.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 року позовну заяву задоволено частково.

На зазначене рішення суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, просять поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску строку апелянт зазначає, що строк був пропущений у зв`язку із постійними перебуваннями командира військової частини НОМЕР_1 на бойовому чергуванні через збройну агресію рф на Україні, а саме з 17 квітня 2025 року по 02 лютого 2026 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: надання до суду документу про сплату судового збору; доказів наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або вказати інші підстави для його поновлення. Роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику, а у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині пропуску строку на подання апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвалу про продовження строку для усунення недоліків доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 12.02.2026 року о 12:36.

16 лютого 2026 року до суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 , в якій апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та відтермінувати оплату судового збору. В обґрунтування заяви апелянт фактично посилається на відсутність фінансування необхідного для сплати судового збору та зазначає, що зазначена процедура займає більш тривалий час. Також, на усунення недоліків апелянт надає довідки про перебування командира військової частини НОМЕР_1 на постійних бойових чергувань, як єдиного представника військової частини.

Суд зазначає, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду ухвалено в порядку письмового провадження 07 листопада 2025 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах електронної справи, рішення суду від 07.11.2025 року доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 10.11.2025 року о 17:22.

Апеляційну скаргу разом з додатками подано до суду апеляційної інстанції за допомогою системи «Електронний суд» 03.02.2026 р., тобто з пропуском встановленого статтею 295 КАС України тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, більше ніж через два місяці після ухвалення рішення.

Колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень, у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк та не надає відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що з моменту введення в Україні воєнного стану органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Надаючи оцінку наданим апелянтом доказів, колегія суддів вважає, що довідки про перебування командира Військової частини НОМЕР_1 безперервно з квітня 2025 року на бойових завданнях не доводить факту, що керівництво цієї Військової частини не мали реальної можливості подати апеляційну скаргу в межах строку передбаченого КАС України.

Колегія суддів з розумінням ставиться до важливої ролі керівництва військових частин у здійсненні стримання військової агресії ворога, при цьому колегія суддів вважає, що скаржник, як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, а тому, на переконання суду, повинен неухильно виконувати покладені на нього нормами КАС України процесуальні обов`язки щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасності її подання та оплати судового збору.

Крім цього, за допомогою автоматизованої системи діловодства суду, колегією встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 в період грудень 2025 року - січень 2026 року були подані апеляційні скарги у інших справах, що також спростовує доводи апелянта про неможливість подання апеляційної скарги у цій справі вчасно через відсутність командира.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 у справі Устименко проти України зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі Лелас проти Хорватії, відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Крім того, однією з підстав залишення апеляційної скарги без руху була відсутність документу про сплату судового збору, у зв`язку з чим 16.02.2026 року до суду надійшло клопотання, в якому апелянт просить суд відтермінувати оплату судового збору.

Зважаючи на те, що апелянтом не надано належних доказів та не наведено переконливих підстав, які перешкоджали звернутись до суду з апеляційною скаргою в строк передбачений ст. 295 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, наслідком чого є відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з чим клопотання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги не підлягає задоволенню у зв`язку з несплатою судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як зазначено вище, строк на усунення недоліків апеляційної скарги було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків, таким чином останнім днем усунення недоліків є 23.02.2026 року.

Враховуючи, що апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано поважних підстав чи належних доказів підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку - відмовити.

У задоволенні клопотань Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.А. Шевчук
Судді А.В. Бойко І.І. Тарновецький