Справа № 320/4861/26
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 березня 2026 року м. Київ № 320/4861/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Директора Державної служби України з етнополітики Єленського Віктора Євгеновича про визнання дій неправомірними, визнання нечинним наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Директора Державної служби України з етнополітики Єленського Віктора Євгеновича, в якому просить суд:

визнати неправомірними дії Директора ДЕСС Єленського В.Є. щодо видання та підписання Наказу з помилками Н-127/11 від 27.08.2025р.;

Визнати нечинним Наказ Н-127/11 від 27.08.2025р. директора ДЕСС Єленського В.Є. про визнання Київської митрополії Української православної церкви афілійованою з іноземною релігійною організацією, діяльність якої в Україні заборонена відповідно до статті 3 Закону України «Про захист конституційного ладу у сфері діяльності релігійних організацій» - по причині наявних помилок.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

У силу приписів пункту 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

У той же час позивачем не наведено, яким саме чином дії відповідача щодо видання та підписання оскаржуваного наказу, а також сам наказ порушують права позивача, у зв`язку з чим він і звернувся до суду. При цьому суд акцентує увагу, що перерахування допущених, на думку позивача помилок відповідачем при виданні наказу, не є обґрунтуванням позовним вимогам.

У силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір передбачено», що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2026 складає 3328,00 грн.

Прохальна частини позову містить дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду із цим позовом, позивачеві слід було сплатити 2662,40 грн. судового збору за заявлені позовні вимоги немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору жодних доказів не надано.

Водночас, у позовній заяві позивач вказує, що «вплачувати судовий збір за розгляд позову до чиновника про порушення моїх прав я не зобов?язаний, так як я є непрацездатною людиною, яка досягла встановленого законом пенсійного віку».

Проте суд звертає увагу позивача, що Закон України «Про судовий збір» містить конкретний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору, водночас серед них відсутня наведена позивачем підстава, а жодного документу, що може підтверджувати наявності за ним відповідних пільг, які звільняють від сплати збору відповідно до Закону, до позову не долучено.

У силу приписів пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу, в позовній заяв зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Прохальна частина позову містить вимоги про визнання неправомірними і протиправними дії відповідача, а також визнання неправомірним попередження.

Частиною першою статті 5 Кодексу передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У той же час, у розумінні процесуального закону, наслідками визнання протиправними дії (рішення, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень є зобов`язання його вчинити певні дії.

При цьому прохальна частини позову не містить вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, що є наслідком визнання протиправними дій та наказу.

Крім того, частиною другою статті 43 Кодексу передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

У порушення вказаних вимог, позивачем не надано доказів реєстрації його місця проживання, у тому числі й за адресою, вказаною у позові, доказів його адміністративної процесуальної дієздатності (паспорта) та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Крім того, позовна заява не містить адреси електронної пошти позивача та його реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі відсутності РНОКПП серії та номера паспорта), а також реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача та адреси його електронної пошти, а також інформації про наявність/відсутність зареєстрованого кабінету в підсистеми «Електронний суд».

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи та для суду, зокрема: із обґрунтуванням порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача з посиланням на конкретні докази такого порушення; із зазначенням адреси електронної пошти позивача та його реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі відсутності РНОКПП серії та номера паспорта), а також реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача та адреси його електронної пошти, інформації щодо наявності/відсутності електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», а також із приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог статті 5 Кодексу, із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині ухвали;

- оригіналу документа про сплату 2662,40 грн судового збору за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом або надання належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача відповідних пільг, які звільняють від сплати судового збору відповідно до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір»;

- доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача та доказів реєстрації в установленому законом порядку за адресою, вказаною у позові або за іншою адресою шляхом подання засвідченої у передбачений законом спосіб ксерокопії всіх заповнених сторінок паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.