Справа № 380/3704/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/3704/24 пров. № А/857/32161/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 380/3704/24 (ухвалене головуючим суддею Гавдик З.В. у м. Львові) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними рішення № 244 від 21.08.2023 Головного Управління Пенсійного Фонду України у Черкаській області, про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій, починаючи із 20 червня 2023 року, тобто із дня звернення із заявою про призначення дострокової пенсії по віку як учаснику бойових дій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 244 від 21.08.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області не враховано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 27.06.2023 року № 244 та Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області від 17.07.2023 №44, якими надано оцінку та враховано до страхового стажу періоди роботи з 02.09.1996 по 01.07.2004. відповідачем протиправно не враховано спірний період до страхового стажу.

Відтак, суд виснував, що рішення № 244 від 21.08.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій відповідно до посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим військовою частиною НОМЕР_2 , а також довідки військової частини НОМЕР_3 від 04.02.2023 року.

ОСОБА_1 20.06.2023 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.06.2023 № 244 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій.

На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, підсумок по страховому стажу заявника ОСОБА_1 з урахуванням кратності на момент звернення склав 23 роки 8 місяців 23 дні. До страхового стажу не зараховано період військової служби 2014 - 2015 роки, оскільки відсутня сплата страхових внесків. Згідно рішення, неможливо призначити пенсію у зв`язку із відсутністю необхідного страхового сталу.

10.07.2023 ОСОБА_1 до територіального органу ПФУ у Львівській області подано повторну заяву про призначення дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій. До заяви було додано Довідку про його участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 17.07.2023 року, яке в порядку екстериторіальності розглядало повторну заяву ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій.

Відповідно до цього рішення, до страхового стажу не зараховані періоди проходження військової служби за червень 2014 року - травень 2015 років, листопад 2017 року, згідно довідок про заробітну плату від 06.07.2023 року №№ 7999, 8002, оскільки бланк не відповідає затвердженому Постановою Правління ПФУ від 04.02.2021 № 3-1 «Про затвердження довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про затверджені форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески». Крім цього, за твердженням цього територіального органу ПФУ, відомості про зазначений період роботи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні. За наданими документами право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч.І ст.115 Закону України № 1058 відсутнє, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало ОСОБА_1 . Повідомлення - рахунок № 229 від 27.07.2023 року, згідно з яким, відповідно до частини 3 статті 24 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з метою зарахування неповних місяців страхового стажу як повних місяців, ОСОБА_1 визначено суму доплати 9885,36 грн.

Вказана обставина підтверджується листом ГУ ПФУ у Львівській області ОСОБА_1 від 27.07.2023 1300-5604-8/109851, а також повідомленням-розрахунком № 229 від 27.07.2023.

07.08.2023 року ОСОБА_1 у визначений Повідомленням-розрахунком строк сплатив на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, зазначений у повідомленні 9885, 36 грн.

Вказана обставина підтверджується квитанцією ТВБВ 10013/0330 від 07.08.2023 до платіжної інструкції на переказ готівки №60.

ОСОБА_1 втретє до територіального органу ПФУ у Львівській області подано заяву про призначення дострокової пенсії за віком. До заяви додано квитанцію ТВБВ 10013/0330 від 07.08.2023, а також довідку військової частини НОМЕР_3 від 21.07.2023 № 8471 про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за період червень 2014 по травень 2015 року.

Рішенням № 244 від 21.08.2С23 ГУ ПФУ у Черкаській області відмовлено у призначені дострокової пенсії за віком, які військовослужбовцю - учаснику бойових дій.

У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 19 років 4 місяці 8 днів. До страхового стажу не зараховані період роботи: з 02.09.1996 по 01.07.2004, оскільки печатка при звільненні не читається та відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб з 01.10.200 по 01.07.2004.

Не погодившись з таким рішенням відповідача-1, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV, який набрав законної сили з 01.01.2004.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Стаття 115 Закону №1058-IV визначає пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, за змістом пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, право на призначення дострокової пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Судом першої інстанції встановлено, що на час звернення 20.06.2023 до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV вік позивача становив 56 років 4 місяці 13 днів. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови було лише відсутність необхідного страхового стажу.

Предметом спору є правомірність незарахування органами Пенсійного фонду до страхового стажу позивача періоду з 02.09.1996 по 01.07.2004. Підставою не зарахування даного періоду стало те, що печатка при звільненні не читається та відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб з 01.10.2000 по 01.07.2004.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Згідно п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 4.1 Інструкції № 58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналіз зазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Відтак, доводи відповідача щодо незарахування до загального трудового стажу позивача спірних періодів роботи з підстав наявності неточностей, є безпідставними, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Щодо відомостей в реєстрі застрахованих осіб то потрібно зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Частинами 4 - 6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

До страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, вірно зазначено судом першої інстанції, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

З 02.09.1996 по 01.07.2004 ОСОБА_2 працював на посаді інженера приватного підприємства «АМОН», .Дана обставина підтверджується витягом з трудового книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 .

Ця обставина підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу - ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, сформованими 24.07.2023 відповідачем.

Відповідно до Індивідуальних відомостей, про застраховану особу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , а також про страхувальника - ПП Амон (код 23273108) наявні у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

Ці Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 спростовують викладені у рішенні № 244 від 21.08.2023 про відмову у призначенні пенсії, що у Реєстрі застрахованих осіб за період роботи з 02.09.1996 по 01.07.2004 відсутні дані про ОСОБА_1 .

Записами трудової книжки підтверджено період роботи позивача, а відтак такий період підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції правильно виснував, що ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 380/3704/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк