Справа № 520/4536/26
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення позову до подання позовної заяви

04 березня 2026 року справа № 520/4536/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву Консорціума "АГРОКОНС" (далі за текстом - Заявник, Консорціум) від 04.03.2026р. про забезпечення позову до подання позовної заяви до відповідача - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, орган публічної адміністрації, владний суб"єкт, адміністративний орган)

встановив:

Консорціум "АГРОКОНС" подав до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, де викладені вимоги: 1) заборонити Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) вчиняти будь-які дії щодо передачі у користування, управління, оренду або інше володіння будь-яким третім особам, у тому числі ТОВ «Довіра 2008», активу - 1216 земельних ділянок загальною площею 2 432,0 га, (що знаходяться під арештом на підставі ухвали слідчого судді ВАКС від 09.01.2025 у справі № 991/13193/24 та передано АРМА), які були предметом процедури закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a «Послуги з управління активами відповідно до ст. 21 Закону № 772-VIII (земельні ділянки у кількості 1216 одиниць за кадастровими номерами, зазначеними у Додатку № 6, площею 2 432,0 га, розташовані у Сумській області, Роменському районі, за межами населених пунктів, за ДК 021:2015 - 99999999-9 Не відображене в інших розділах)», до набрання рішенням суду законної сили; 2) зупинити дію протоколу АРМА від 11.02.2026 «Протокол відміни закупівлі/лоту або визнання таким, що не відбувся № UA-2025-10-14-015045-a», яким: визнано такими, що не відбулися, відкриті торги з особливостями за процедурою закупівлі № UA-2025- 10-14-015045-a, та відмінено відкриті торги на підставі підпункту 1 пункту 50 Особливостей (відсутність подальшої потреби у закупівлі послуг відповідно до Закону № 772-VIII у зв`язку з набранням чинності пунктом 19 розділу I Закону № 4503-IX), до набрання рішенням суду законної сили; 3) зобов`язати АРМА передати Консорціуму Агроконс земельні ділянки у кількості 1216 загальною площею 2 432,0 га, що розташовані у Сумській області, Роменському районі за межами населених пунктів та були предметом процедури закупівлі № UA2025-10-14-015045-a, у тимчасове управління до набрання рішенням суду законної сили.

Згаданий процесуальний документ умотивований доводами про те, що оскаржуваний протокол АРМА від 11.02.2026 про відміну процедури закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a є індивідуальним актом, який безпосередньо порушує права Консорціуму «Агроконс» як переможця відкритих торгів, визначеного протоколом розкриття тендерних пропозицій від 04.11.2025. Консорціум твердить, що застосування відповідачем підпункту 1 пункту 50 Особливостей із посиланням на Закон № 4503-IX є неправомірним, оскільки відповідні зміни законодавства не мають зворотної дії в часі та не можуть поширюватися на процедуру закупівлі, розпочату до набрання ними чинності. Фактичною підставою для відміни торгів визначено «відсутність подальшої потреби», проте така обставина є формальною та не підтверджена жодними належними доказами, тоді як сама процедура була завершена визначенням переможця. Консорціум наполягає, що дії АРМА свідчать про очевидні ознаки протиправності, що відповідає критеріям частини другої статті 150 КАС України та обґрунтовує необхідність судового втручання з метою відновлення порушеного балансу прав сторін.

Консорціум зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову створює реальний і безпосередній ризик втрати предмета спору та унеможливлення ефективного виконання майбутнього судового рішення. АРМА вже вчиняє дії щодо оголошення нової процедури закупівлі, а треті особи вживають заходів для вибуття активу з управління, що може призвести до передачі земельних ділянок іншому управителю або до їх фактичного використання без належного правового статусу. З огляду на сезонний характер сільськогосподарського виробництва, зволікання з обробітком земель спричиняє втрату врожайності, погіршення якісного стану ґрунтів та зменшення економічної цінності активу, який перебуває під арештом та під особливою охороною держави. Консорціум наголошує, що забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного протоколу та заборони передачі активу третім особам є співмірним, необхідним і спрямованим на гарантування реальності та ефективності судового захисту.

Під час вирішення по суті згаданого процесуального документа судом установлені наступні обставини спору.

В електронній системі закупівель 14.10.2025 було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями відповідно до Закону України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» з урахуванням положень Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі за текстом - Особливості), Закону України від 10.11.2015 № 772-VIII «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі за текстом - Закон № 772-VIII) за предметом закупівлі: «Послуги з управління активами, відповідно до ст. 21 Закону № 772-VIII, а саме: земельні ділянки у кількості 1216 одиниць за кадастровими номерами, наведеними у Додатку № 6 (Проєкт договору), площею 2 432,0 га, що розташовані у Сумській області, Роменському районі за межами населених пунктів, за ДК 021:29-9 Не відображене в інших розділах», унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі/спрощеної закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель: UA-2025-10-14-015045-a (далі - процедура закупівлі №UA-2025-10-14-015045-a).

За інформацією, розміщеною на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (РЕЄСТР отриманих тендерних пропозицій), тендерні пропозиції у процедурі закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a були подані п`ятьма учасниками: КОНСОРЦІУМ «АГРОКОНС», ; ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛАН», ; ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; КОНСОРЦІУМ «АГРО-МАГНАТ», ; ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОПРОМИСЛОВИЙ КОМПЛЕКС «СПАСЬКИЙ», .

Станом на 11.02.2026 процедура закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a перебуває на етапі кваліфікації першого учасника - КОНСОРЦІУМУ «АГРОКОНС».

За викладеними у заяві твердженнями активи - 1216 земельних ділянок загальною площею 2 432,0 га, які були предметом процедури закупівлі №UA-2025-10-14-015045-a «Послуги з управління активами відповідно до ст. 21 Закону № 772-VIII (земельні ділянки у кількості 1216 одиниць за кадастровими номерами, зазначеними у Додатку № 6, площею 2 432,0 га, розташовані у Сумській області, Роменському районі, за межами населених пунктів знаходяться під арештом на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.01.2025 у справі № 991/13193/24 та передано Агентству з розшуку та менеджменту активів (далі за текстом - АРМА).

В подальшому протоколом №16 від 11.02.2026 за підписом уповноваженої особи АРМА з питань конкурсного відбору управителів активами з застосуванням електронної системи на виконання вимог пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4503-IX було визнано такими, що не відбулися відкриті торги з особливостями за процедурою закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a «Послуги з управління активами, відповідно до ст. 21 Закону № 772-VIII, а саме: земельні ділянки у кількості 1216 одиниць за кадастровими номерами, наведеними у Додатку № 6 (Проєкт договору), площею 2 432,0 га, що розташовані у Сумській області, Роменському районі за межами населених пунктів, за ДК 021:29-9 Не відображене в інших розділах»; відмінено відкриті торги з особливостями за процедурою закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a «Послуги з управління активами, відповідно до ст. 21 Закону № 772-VIII, а саме: земельні ділянки у кількості 1216 одиниць за кадастровими номерами, наведеними у Додатку № 6 (Проєкт договору), площею 2 432,0 га, що розташовані у Сумській області, Роменському районі за межами населених пунктів, за ДК 021:29-9 Не відображене в інших розділах» на підставі підпункту 1 пункту 50 Особливостей - відсутність подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт чи послуг відповідно до норм Закону № 772-VIII (в редакції чинній до 29.01.2026 включно) у зв`язку з неможливістю завершення процедури закупівлі враховуючи набрання чинності пунктом 19 розділу I Закону № 4503-IX з 30.01.2026.

Підставою для визнання відкритих торгів з особливостями за процедурою закупівлі такими, що не відбулися послугувало судження про те, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» щодо посилення інституційної спроможності Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, та вдосконалення механізмів управління активами» від 18.06.2025 № 4503-IX (далі за тексом - Закон № 4503-IX), зокрема абзацами третім-шостим пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено: «Конкурси щодо відбору управителів активами визнаються такими, що не відбулися, а підписані договори управління активами підлягають достроковому розірванню у разі, якщо на день введення в дію положень статей 21-3, 21-4 і 21-5 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»: конкурс щодо відбору управителя активами оголошено, але не визначено його переможця; договір управління активами з переможцем такого конкурсу не підписано сторонами; договір управління активами з переможцем такого конкурсу підписано сторонами, але початок дії договору обумовлений настанням відкладальної обставини, яка не настала.».

Абзацом сьомим пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4503-IX визначено: «У випадках, передбачених абзацами третім - шостим вищезазначеного пункту, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, протягом 10 робочих днів з дня введення в дію положень статей 21-3, 21-4 і 21-5 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» відміняє оголошений конкурс щодо відбору управителів активами, достроково розриває підписаний договір управління активами (у разі його підписання) та забезпечує оголошення відбору управителя активом у порядку, визначеному статтею 21-3 або 21-4 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», або здійснює заходи, передбачені статтею 21-1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Згідно пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4503-IX, цей Закон набирає чинності та вводиться в дію з дня, наступного за днем його опублікування, крім пункту 19 розділу I цього Закону, який вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Закон № 4503-IX опубліковано у виданні «Голос України» від 29.07.2025 № 147.

Тож пункт 19 розділу I Закону № 4503-IX набрав чинності та введений в дію з 30.01.2026.

Оскільки за процедурою закупівлі № UA-2025-10-14-015045-a оголошено конкурс з відбору управителя активами, але не визначено переможця конкурсу до 30.01.2026, то на підставі абзаців третього і четвертого пункту 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4503-IX ця процедура визнається такою, що не відбулася.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу забезпечення адміністративного позову унормовані ст.ст.150-158 КАС України.

Так, згідно із приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, у силу ч.2 ст.150 КАС України до кола підстав забезпечення позову законодавцем віднесені обставини: 1) існування ознак ризику істотного ускладнення виконання рішення суду; 2) існування ознак ризику неможливості майбутнього виконання рішення суду; 3) існування ознак ризику втрати ефективного захисту (поновлення) порушених (оспорюваних) прав та ущемлених інтересів; 4) очевидності ознак протиправності управлінського волевиявлення владного суб`єкта в одночасному поєднанні з очевидністю ознак порушення прав та інтересів заявника.

З положень наведеної норми Кодексу в кореспонденції з положеннями ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України слідує, що розглядаючи питання про забезпечення позову, суду необхідно, з урахуванням доказів, наданих особою на підтвердження сформульованих вимог, пересвідчитися, зокрема: у дійсності спору; у реальності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; у співвідносності вимог заяви про забезпечення позову із вимогами самого позову; у співвідносності доводів заяви про забезпечення позову із підставами самого позову; у прийнятності розумного балансу між потенційними наслідками забезпечення позову та уникненням вирішення спору наперед; враховувати: специфіку правовідносин, у яких виник спір; зміст законодавчого регламентування цих відносин; співвідношення ймовірних наслідків незастосування заходів забезпечення позову із ймовірними наслідками застосування заходів забезпечення позову; критерій незворотності як наслідків незастосування заходів забезпечення позову, так і наслідків застосування заходів забезпечення позову; неприпустимість вручання у предмет доказування.

Звідси слідує, що розв`язуючи заяву про забезпечення позову, суд не має права вирішувати наперед ті питання, котрі стосуватимуться суті заявлених у позові вимог, тобто вдаватися до оцінки обставин, котрі стануть предметом доказування по справі.

При цьому, суд вважає, що вирішення по суті заяви про забезпечення позову має здійснюватись виключно за правилами ч.1 ст.77 КАС України та без надання юридичної оцінки саме тим обставинам, котрі входять до предмету доказування у спорі.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Суд повторює, що за загальним правилом предмет доказування за заявою про забезпечення позову повинен відрізнятись від предмету доказування у спорі, а доводи заяви про забезпечення позову не повинні співпадати із доводами позову.

Суд зважає на суть та правову природу інституту забезпечення позову, котра окреслена у правовому висновку постанови Верховного Суду від 08.08.2019р. по справі №826/12319/18 (касаційне провадження №К/9901/67074/18) з приводу застосування ст.ст.150 і 151 КАС України, де указано, що "Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом".

Викладені вище міркування окружного адміністративного суду також повністю корелюються із правовими висновками постанови Верховного Суду від 13.09.2021р. у справі №ЗД/460/2/20, де зазначено, що підстави для забезпечення позову є оціночними, а тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Застосовуючи положення наведених норм права до установлених обставин спору, суд доходить до переконання про те, що доводи заяви про забезпечення позову полягають у твердженні про порушення прав учасника процедури закупівлі внаслідок прийняття відповідачем рішення про відміну відкритих торгів та визнання їх такими, що не відбулися.

Водночас наведені у заяві доводи фактично зводяться до незгоди Консорціуму із правомірністю застосування відповідачем положень Закону № 4503-IX та до оцінки правових підстав прийняття протоколу від 11.02.2026, що явно та очевидно є предметом спору по суті, але не входить до предмету доказування у процесуальному питанні з приводу забезпечення позову.

Зазначені доводи Консорціуму стосуються тлумачення норм матеріального права, питання наявності чи відсутності зворотної дії закону в часі, а також правильності висновків відповідача щодо неможливості завершення процедури закупівлі.

Відтак, надання оцінки цим доводам та пов`язаним із ними обставинам потребує з`ясування фактичних даних, дослідження доказів та правового аналізу належних норм матеріального права, тобто однозначно та беззаперечно вимагає вирішення спору по суті у розумінні ч.1 ст.2, ч.2 ст.2, ч.4 ст.9, ст.ст.242-246 КАС України, що виходить за межі розгляду заяви про забезпечення позову.

Тож, зважаючи на викладені вище міркування, суд доходить до висновку про те, що у даному конкретному випадку, заявником не викладено юридично спроможних доводів стосовно наявності перелічених законодавцем у ст.150 КАС України юридичних підстав для забезпечення позову та документально не підтверджено існування обставин, які б явно та очевидно поза розумним сумнівом вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди власним правам та інтересам приватної особи або які б унеможливили захист власних прав та інтересів приватної особи без вжиття відповідних забезпечувальних заходів до ухвалення рішення у справі.

Суд враховує правову позицію постанови Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі №826/16509/18, а саме, щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, та попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому, застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Також суд звертає увагу заявника, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є одночасне існування таких факторів як: очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; очевидність ознак порушення прав (свобод або інтересів) особи, яка звернулася до суду; вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.6 ст.21 Закону України від 10.11.2015 № 772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" у разі надходження винесеного в межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів та/або скасовано передачу активів в управління Національному агентству, за умови наявності судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Національне агентство протягом 10 робочих днів повертає такі активи законному власнику.

Між тим, Консорціум не подав до суду доказів існування у межах спірних правовідносин згаданого законодавцем у ч.6 ст.21 Закону України від 10.11.2015 № 772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" випадку та доказів про ймовірність чи вірогідність повернення активів до фізичне користування титульному власнику поза межами окресленої у означеній нормі закону процедури.

Жодних доказів існування обгрунтованого припущення про наявність реального (а не уявного) ризику погіршення стану реально існуючих речей матеріального світу - активів у вигляді земельних ділянок Консорціум до суду також не подав, жодних доказів понесення Консорціумом власних витрат на збереження земельних ділянок у належному стані матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

Суд зважає, що аналогічний процесуальний документ Консорціуму раніше вже був розглянутий ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026р. у справі №520/4045/26, де було постановлено рішення про відмову у забезпеченні позову.

Проте, незважаючи на використані Консорціумом доводи про швидкоплинність процесу організації господарської діяльності у сфері рослинництва Консорціумом до теперішнього часу позову про оскарження рішення посадової (службової) особи АРМА у формі протоколу №16 від 11.02.2026 не подано.

Окремо суд зважає, що положення ст.151 КАС України містять перелік випадків, коли вжиття заходів забезпечення позову не допускається.

Частиною шостою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Як зазначено вище, замовником відкритих торгів UA-2025-10-14-015045-а (Послуги з управління активами, відповідно до ст. 21 Закону № 772-VIII, а саме: земельні ділянки у кількості 1216 одиниць за кадастровими номерами, наведеними у Додатку № 6 (Проєкт договору), площею 2 432,0 га, що розташовані у Сумській області, Роменському районі за межами населених пунктів, за ДК 021:29-9 Не відображене в інших розділах) є Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" Національне агентство є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.181 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову, лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує поріг, встановлений частиною шостою статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, та якщо це забезпечить можливість збереження їхньої економічної вартості.

За приписами ч.4 ст.20 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" прийняті в управління активи зберігаються Національним агентством до моменту їх передачі відповідному управителю активом або реалізації.

Зберігання активів здійснюється Національним агентством з дотриманням умов, необхідних для збереження властивостей активів, запобігання ризикам їх псування, втрати, посягань на такі активи.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №772-VIII управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

За правилами ч.1 ст.213 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" Національне агентство здійснює відбір управителя простого активу (активів) з використанням електронної системи закупівель у два етапи: 1) проведення попередньої кваліфікації учасників; 2) визначення управителя простого активу (активів) шляхом проведення аукціону серед учасників, які пройшли попередню кваліфікацію.

За правилами ч.1 ст.213 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" Національне агентство здійснює відбір управителя складного активу з використанням електронної системи закупівель шляхом: 1) оголошення про проведення процедури відбору учасників; 2) приймання документів для участі у визначенні управителя складного активу через електронну систему закупівель; 3) розкриття пропозицій учасників та їх оцінювання на відповідність кваліфікаційним вимогам; 4) визначення управителя складного активу за результатами проведення аукціону серед учасників, які відповідають кваліфікаційним вимогам.

Частиною4 ст.216 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" визначено, що нерухоме майно не може бути передано для реалізації без згоди власника такого майна до винесення обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, або іншого судового рішення, що набрало законної сили, яке є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до Кримінального кодексу України, або судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Згідно з ч.2 ст.216 Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" активи, визначені частиною першою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника, на підставі ухвали слідчого судді, суду про передачу активів Національному агентству для їх реалізації, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора.

Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, підпис на якій засвідчено нотаріально. Нотаріально засвідчена копія такої згоди подається до Національного агентства з відповідним зверненням прокурора.

Реалізація активів відповідно до цього Закону є примусовою реалізацією (примусовим продажем), крім випадків реалізації активів за згодою власника.

Реалізація активів, крім активів, зазначених в абзацах шостому - восьмому цієї частини, здійснюється на електронних аукціонах (торгах) в електронній торговій системі, адміністрування якої здійснюється суб`єктом господарювання державного сектору економіки, яка використовується для приватизації державного і комунального майна відповідно до Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Порядок і строки реалізації активів на таких електронних аукціонах (торгах) в електронній торговій системі визначаються Кабінетом Міністрів України.

Реалізація активів, які є цінними паперами, здійснюється на організованих ринках капіталу.

Реалізація активів, які є видами продукції, торгівля якими відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" має здійснюватися виключно на організованих товарних ринках, здійснюється на організованому товарному ринку.

Реалізація активів, які є фінансовими інструментами, здійснюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Не допускається реалізація активів, щодо стягнення яких відповідно до Закону України "Про санкції" подано позовну заяву, яка прийнята судом до розгляду, до набрання законної сили судовим рішенням у такій справі, крім активів, які швидко псуються.

Застосовуючи наведені вище норми Закону України від 10.11.2015 №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" до обставин спірних правовідносин (виключно в аспекті з"ясуваня наявності правових підстав для забезпечення позову), суд доходить до переконання про те, що АРМА є спеціальним державним органом, до функцій якого належить, зокрема: управління арештованими в кримінальному провадженні активами, формування та реалізація державної політики у сфері управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні, у тому числі і у спосіб проведення згаданих вище аукціонів.

Оскільки відповідна публічна конкурсна процедура у формі аукціону (або торгів) проводиться АРМА від імені держави, то у силу спеціального застереження ч.6 ст.151 КАС України відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, бо забезпечення позову матиме невідворотним наслідком втручання у проведення відповідної публічної конкурсної процедури.

При розв`язанні порушеного заявником процесуального питання, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини в обсязі, об"єктивно необхідному для прийняття відповідного процесуального рішення не по суті спору; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення питання по суті аргументів сторін.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 72-78, 90, 211, 150, 151, 152, 154, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву Консорціума "АГРОКОНС" від 04.03.2026р. про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко