Справа № 420/30636/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/30636/25

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 13.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням 09.01.2026 року 297 комендатура охорони та обслуговування подала повторну апеляційну скаргу.

10.12.2025 року була подана первісна апеляційна скарга та ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2025 року була залишена без руху на підставі ч.2 ст.298 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору, ненаданням доказів надіслання іншим учасникам справи апеляційної скарги з додатками, також ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.01.2026 року в задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 року повернуто апелянтові.

09.01.2026 року 297 комендатура охорони та обслуговування подала повторну апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 року в задоволенні клопотання про відстрочення спати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч.2 ст.298 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору, ненаданням доказів надіслання іншим учасникам справи апеляційної скарги з додатками та надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

16.01.2026 року до апеляційного суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків в якій апелянт просив суд відстрочити сплату судового збору. Будь якого листа, заяви про продовження строку, заперечення або документу про сплату судового збору до суду надано не було.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 року в задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу від 09.01.2026 року повернуто апелянтові, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 14.01.2026 року.

05.02.2026 року 297 комендатура охорони та обслуговування втрете подала апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу подану 05.02.2026 року на відповідність її вимогам КАС України, було встановлено що апеляційна скарга була подана за межами строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України та з порушенням п.1 ч.5 ст.296 КАС України, а саме апелянтом не було сплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт просив суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на відсутність або обмежене та несвоєчасне фінансування.

Також апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його пропуск тим, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки, оскільки виділені фінансові асигнування на 2024 рік вичерпано, за 2025 рік не надходили. 17.12.2025 року представником 297 КОО надіслано до суду заяву про усунення недоліків, посилаючись на те, що службовими особами фінансово-економічної служби 297 комендатури охорони та обслуговування було замовлено кошти на сплату судового збору за подання апеляційної скарги по вищезгаданій справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 року відмовлено в задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору та про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч.2, ч.3 ст.298 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору, пропуску строку на апеляційне оскарження та надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначила, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість такого відстрочення виключно для фізичних осіб.

Відмовляючи в поновленні строку на апеляційне оскарження, колегія суддів встановила, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що не є підставою для поновлення строку. Крім цього, не дивлячись на те, що перша апеляційна скарга була подана в строк встановлений ч.1 ст.295 КАС України, звертаючись до суду з повторною апеляційною скарго та апеляційною скаргою поданою в трете, апелянт не надав суду доказів сплати судового збору. За таких обставин наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини пропуску такого строку є неповажними.

16.02.2026 року від апелянта до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків в якій апелянт повторно просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт зазначив, що на теперішній час в країни триває війна, склалась ситуація при які Міністерство оборони України, через нестачу фінансових асигнувань вимушено обирати розподілення фінансових ресурсів. Так Міністерством оборони України прийнято рішення згідно, якого усі наявні кошти виділяються на оборону та захист цивільного населення та інфраструктури України, видатки пов`язані з судовопретензійної роботою, сплата судового збору, виконання рішення судів України (2800) не виділяються взагалі, фінансування надходить дуже рідко, більш того через невиконання рішення судів України держаними виконавцями відкриваються виконавчі провадження, та виконавчий збір стягується в безспірному порядку казначейством України, тобто навіть якщо гроші надходять до казначейства України та передбачені на видатки за статтею 2800, для 297 комендатури охорони та обслуговування то вони списуються на сплату виконавчого збору. В цій ситуації 297 комендатура охорони та обслуговування вимушена постійно звертатися до судів України з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, через відсутність фінансування. При відмові в задоволенні таких клопотань 297 комендатура охорони та обслуговування позбавлена доступу до правосуддя, в ситуації яка склалась не має вини 297 комендатури охорони та обслуговування.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону).

Вказана норма Закону України «Про судовий збір» кореспондується зі ст.133 КАС України, зокрема, ч.1 даної статті передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість такого відстрочення виключно для фізичних осіб.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції згідно довідки Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року було надіслано 297 комендатурі охорони та обслуговування в її електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету: 14.11.2025 року о 02:00.

Таким чином, останнім днем для звернення з апеляційною скаргою є 15.12.2025 року.

Отже, апеляційна скарга від 05.02.2026 року була подана з порушення строків на апеляційне оскарження, встановлених ч.1 ст.295 КАС України.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом зазначив, що потрібно врахувати, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також апелянт зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст.6 зазначеної Конвенції.

Також зі змісту вказаного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що, як вже було зазначено раніше, не є підставою для поновлення строку.

Отже, колегія суддів вважає наведені доводи в заяві апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги неповажними, а недоліки апеляційної скарги не усуненими.

Колегія суддів зазначає, що у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, пов`язаних як з дотримання процесуальних строків встановлених КАС України та і з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Отже, колегія суддів вважає наведенні в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини пропуску такого строку неповажними, оскільки звернення апелянта з первісною апеляційною скаргою в межах 30-денного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України, не дає апелянту право звертатися до суду у будь який момент з апеляційною скаргою, а тем більш ніж чім через майже 2 місяці, з моменту отримання оскаржуваного рішення, навіть якщо судовий збір було сплачено разом із поданням останньої апеляційної скарги

Колегія суддів не приймає до уваги факт введення воєнного стану в Україні, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 року у справі №990/115/22, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку, а відсутність електропостачання або агресія РФ це загальний стан.

Також, як вбачається з наведеного вище, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене та викладені вимоги закону, апеляційна скарга була подана поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку апеляційного оскарження, а апелянтом не доведено суду поважність підстав пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Отже, оскільки апелянт після залишення апеляційної скарги без руху не усунув недоліки, які були визначені ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 року, на підставі п.4 ч.1 ст.299 КАС України колегія суддів відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.299 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту вручення судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька