Справа № 560/84/26
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/84/26
УХВАЛА

04 березня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №560/84/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просить:

- ухвалити додаткове рішення по справі №560/84/26;

- допустити негайне виконання рішення суду від 20.02.2026р. в частині виплати ОСОБА_1 пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Заява мотивована тим, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про допущення негайного виконання рішення в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

При розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду суд зазначає та враховує таке.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2026 у справі №560/84/26 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування з 01.01.2026 коефіцієнтів зменшення пенсії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану", при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2026 без коефіцієнтів зменшення пенсії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану", та без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно з частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 3, 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази.

Разом з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Відтак, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2019 у справі №820/4258/17 та від 22.07.2021 у справі №560/83/20, відповідно до якої, додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, водночас, вирішення питань, які не були предметом дослідження не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Звертаючись до суду з заявою, позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким допустити до негайного виконання рішення суду від 20.02.2026 у справі №560/84/26 в частині виплати позивачу пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Суд зазначає, що порядок звернення рішення суду до негайного виконання передбачено статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що ухвала суду за результатами розгляду заяви про звернення рішення до негайного виконання набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено у загальному порядку.

Суд також зазначає, що вказана стаття віднесена до розділу IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» Кодексу адміністративного судочинства України.

З наведених норм слідує, що питання про звернення судового рішення до негайного виконання не може вирішуватися в порядку, визначеному статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано ухвалення додаткового судового рішення, а має вирішуватися в порядку, визначеному статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом постановлення відповідної ухвали в порядку виконання рішення суду.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Отже, оскільки негайно виконуються рішення про присудження пенсії у межах суми стягнення за один місяць, умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимог позивача про стягнення конкретної суми пенсії, з якої можливим є виокремити її місячний розмір.

У той же час, у цій справі судом не вирішувалось питання про стягнення з відповідача на користь позивача коштів/сум пенсії та не визначався розмір такої виплати, тому, підстави для негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць відсутні.

Крім того, суд зазначає, що зміст предмету позову у справі №560/84/26 та зміст рішення суду від 20.02.2026 дає підстави для висновку, що при ухваленні рішення судом вирішено питання щодо всіх заявлених позовних вимог, а також встановлено спосіб його виконання шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

У позовній заяві позивач не заявляв вимог про допущення негайного виконання рішення в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №560/84/26 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №560/84/26 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк