Справа № 400/2265/26
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2026 р. № 400/2265/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гордієнко Т. О. розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 ,

провизнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлену у формі довідки ВЛК про придатність Ді ОСОБА_2 до військової служби, як таку, що прийнята всупереч встановленому законом порядку, без фактичного проведення медичного огляду та за відсутності належних правових підстав; визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації; скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (номер та дата згідно з обліковими документами) «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення Ді ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 ; визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби, як такого, що був призваний на службу на підставі протиправного рішення та всупереч вимогам законодавства, та виключити його зі списків особового складу.

04 березня 2025 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії Постанови (рішення) Військово-лікарської комісії при ОСОБА_3 та АДРЕСА_5 , оформленої довідкою ВЛК про придатність Ді ОСОБА_2 до військової служби, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;

- зупинення дії Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення Ді ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 до набрання судовим рішенням уданій справі законної сили;

- зупинення дії Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначення його на посаду до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;

- заборони Командуванню Військової частини НОМЕР_1 , а також будь-яким іншим службовим особам Збройних Сил України, приймати рішення та видавати накази (розпорядження, бонові розпорядження, накази про відрядження) щодо направлення Ді ОСОБА_2 до місць виконання бойових (службових) завдань, передислокації до інших військових частин (підрозділів) або навчальних центрів до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 забезпечити негайне направлення Ді ОСОБА_2 до спеціалізованого закладу охорони здоров`я для проходження поглибленого стаціонарного медичного (психіатричного) огляду з метою встановлення реального стану його здоров`я та запобігання вчиненню Позивачем дій, що можуть зашкодити його життю та здоров`ю, на час розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При розгляді клопотання суд повинен встановити чи є хоча б одна із зазначених вище обставин та навести мотиви для задоволення клопотання.

Верховний Суд у своїх судових рішеннях неодноразово зазначав, що забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Подібні за змістом висновки були висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 та в подальшому підтримані у постановах від 01.06.2022 у справі №580/5656/21, від 18.05.2023 у справі №500/4200/22, від 21.02.2024 у справі №420/11311/23.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

У постановах від 10.04.2019 у справі №826/16509/18, від 06.02.2019 у справі №826/13306/18, від 20.05.2020 у справі № 640/11330/19, від 13.10.2021 у справі №640/9082/21, від 12.03.2025 у справі № 380/20209/24 Верховний Суд дійшов висновку, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Позивач просить зупинити дію оскаржуваних рішень ВЛК, ТЦК та військової частини НОМЕР_1 .

У межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності дій, наказів відповідачів, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Суд не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб. Сам по собі факт прийняття відповідачами рішень, які стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Щодо забезпечення позову в частині заборони Командуванню Військової частини НОМЕР_1 , а також будь-яким іншим службовим особам Збройних Сил України, приймати рішення та видавати накази (розпорядження, бонові розпорядження, накази про відрядження) щодо направлення Ді ОСОБА_2 до місць виконання бойових (службових) завдань, передислокації до інших військових частин (підрозділів) або навчальних центрів до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 забезпечити негайне направлення Ді ОСОБА_2 до спеціалізованого закладу охорони здоров`я для проходження поглибленого стаціонарного медичного (психіатричного) огляду з метою встановлення реального стану його здоров`я та запобігання вчиненню Позивачем дій, що можуть зашкодити його життю та здоров`ю, на час розгляду справи судом., то суд зазначає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Подібні за змістом висновки були висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 та в подальшому підтримані у постановах від 01.06.2022 у справі №580/5656/21, від 18.05.2023 у справі №500/4200/22, від 21.02.2024 у справі №420/11311/23.

Забезпечення позову шляхом заборони Командуванню Військової частини НОМЕР_1 , а також будь-яким іншим службовим особам Збройних Сил України, приймати рішення та видавати накази (розпорядження, бонові розпорядження, накази про відрядження) щодо направлення Ді ОСОБА_2 до місць виконання бойових (службових) завдань, передислокації до інших військових частин (підрозділів) або навчальних центрів до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 забезпечити негайне направлення ОСОБА_1 до спеціалізованого закладу охорони здоров`я для проходження поглибленого стаціонарного медичного (психіатричного) огляду з метою встановлення реального стану його здоров`я та запобігання вчиненню Позивачем дій, що можуть зашкодити його життю та здоров`ю, на час розгляду справи судом, не стосується предмету позову та суд вважає такі заходи неспівмірними та неадекватими, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статями 150, 152, 154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко