Справа № 160/32651/24
Суддя: Луговська Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луговської Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
Приватне акціонерне товариство СУХА БАЛКА (далі ПрАТ СУХА БАЛКА, позивач) через свого представника звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач) щодо відмови в поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, шляхом перерахування суми переплати з рахунку податок на прибуток на рахунок військовий збір в розмірі 637 900,00 грн.;
- зобов`язати відповідача здійснити повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за заявою ПрАТ СУХА БАЛКА від 14.10.2024, шляхом перерахунку суми переплати податку на прибуток в розмірі 637 900,00 грн. на бюджетний рахунок для сплати військового збору.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ «СУХА БАЛКА» не є депозитарною установою та відповідно не здійснює ведення, оновлення, збирання інформації тощо реєстру власників цінних паперів. На думку позивача, посадовими особами відповідача в порушення ч.2 ст.19 Конституції України, п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України, Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 5 Закону України «Про санкції», ст.ст. 1, 4, 16, 22, 24 Закону України «Про депозитарну систему України», п. 22 розділу IV, пункти 29, 30 Розділу VII Положення «Про Державний реєстр санкцій», затвердженого рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 29.01.2024, введено в дію Указом Президента України від 29.01.2024 №36/2024, зроблено висновки про відсутність у ПрАТ «СУХА БАЛКА» права на повернення помилково та/або надміру сплачених сум 7 8 грошових зобов`язань, у даному випадку на перерахування з рахунку «податок прибуток» на рахунок «військовий збір». На переконання позивача, враховуючи відсутність доказів такої підстави дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо відмови в поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, шляхом перерахування суми переплати з рахунку «податок на прибуток» на рахунок «військовий збір» є протиправними.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
07.08.2024 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за півріччя 2024 року, що підтверджується квитанціями №1 від 07.08.2024 року та №2 від 07.08.2024 року.
За результатами формування показників податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2024 року податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+,-) склав - «- 3 867 587,00 грн.».
На особовому рахунку в ІКП (індивідуальна картка платника податку) утворилась переплата в розмірі - 3 867 587,00 грн., що підтверджується витягом з електронного кабінету платника податку на прибуток - ПрАТ «СУХА БАЛКА» станом на 19.11.2024 року.
14.10.2024 року ПрАТ «СУХА БАЛКА» направило, через електронний кабінет платника податків, заяву «про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені», в якій просила суму переплати в розмірі 637 900,00 грн. перерахувати на бюджетний рахунок для сплати військового збору.
06.11.2024 року на адресу позивача надійшов лист відповідача №4633/6/32-00-04-04-02-02 від 31.10.2024 року, в якому зазначено, що «..На адресу ПрАТ «СУХА БАЛКА» направлено запит від 26.08.2024 року №3836/6/32-00-04-04-02-02 про отримання актуальної інформації щодо засновників (учасників) та кінцевих бенефіціарних власників за 100 відсотками статутного капіталу або права голосу (непрямий вплив). Листом від 03.09.2024 року №61.6/1763 (вх. №7071/6 від 05.09.2024 року) підприємством надано Перелік акціонерів ПрАТ «СУХА БАЛКА» станом на 09.07.2024 року в якому зазначено лише найменування/ПІБ власника цінних, без зазначення їх ідентифікаційного податкового номеру, що унеможливлює перевірку ідентифікації зазначених осіб зі списком підсанкційних осіб згідно «Реєстр санкцій РНБОУ» АС «Податковий блок». У зв`язку з зазначеним, питання про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені з податку на прибуток, можливо до розгляду після можливості ідентифікації засновників (учасників) зі списком підсанкційних осіб згідно «Реєстр санкцій РНБОУ» АС «Податковий блок» та дослідження питання щодо відсутності прийнятих рішень про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо засновників (учасників) ПрАТ «СУХА БАЛКА» в розумінні п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України…».
Вважаючи дії відповідача щодо відмови в поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, шляхом перерахування суми переплати з рахунку податок на прибуток на рахунок військовий збір протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Не підлягають поверненню помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань та пені платникам податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій.
Таким чином, саме на підставі прийнятих рішень про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) платник податку не має право на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань.
Однак, як вбачається із листа №4633/6/32-00-04-04-02-02 від 31.10.2024 року, відповідачем не зазначено жодного рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) відносно ПрАТ «СУХА БАЛКА» та або засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників, як і не зазначено про витяги з Державного реєстру санкцій, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність таких висновків.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції діючий до 31.12.2022 року) акції акціонерних товариств існують виключно бездокументарній формі.
Нормами вищезазначеного Закону встановлено, що до 30.04.2011 року всі акціонерні товариства, які зареєстровані на території України, повинні були привести свою діяльність у відповідність з вимогами цього закону.
На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» 22.03.2010 року черговими Загальними зборами акціонерів Товариства прийнято рішення про переведення випуску акцій Товариства з документарної форми у бездокументарну форму (рішення про дематеріалізацію цінних паперів).
17.10.2013 року з метою забезпечення обліку прав на цінні папери Товариства y бездокументарній формі існування, ПрАТ «СУХА БАЛКА» укладено з депозитарною установою Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» договір № ОВ-210 про відкриття та обслуговування рахунків у цінних паперах, відповідно до умов якого депозитарна установа відкриває рахунок у цінних паперах Товариству, та веде на ньому облік цінних паперів, що належать власникам, співвласникам цінних паперів, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери до моменту укладення з депозитарною установою договору про обслуговування рахунку цінних паперів акціонером особисто.
Пунктом 10 розділу VI Перехідних положень Закону України «Про депозитарну систему України» власник цінних паперів, які були дематеріалізовані, зобов`язаний звернутися до обраної емітентом депозитарної установи та укласти з нею договір про обслуговування рахунка в цінних паперах від власного імені або здійснити переказ прав на цінні папери на свій рахунок в цінних паперах, відкритий в іншій депозитарній установі.
Згідно ст.194 Цивільного кодексу України, цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.
Враховуючи вищевикладене, акціонери Товариства (власники цінних паперів) зобов`язані були звернутись до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», або до будь-якої іншої депозитарної установи, для відкриття рахунку у цінних паперах.
Статтею 1 Закону України «Про депозитарну систему» встановлено визначення термінів:
1) власник рахунка у цінних паперах особа, якій професійним учасником депозитарної системи України та/або Національним банком України відкрито рахунок у цінних паперах;
7) депонент - власник цінних паперів, співвласники цінних паперів, нотаріус, на депозит якого внесено цінні папери, яким рахунок у цінних паперах відкривається депозитарною установою на підставі відповідного договору про обслуговування рахунка в цінних паперах та/або договору депозитарного обліку цінних паперів на рахунку умовного зберігання в цінних паперах (рахунка ескроу в цінних паперах) (далі договір рахунка ескроу в цінних паперах), а також депозитарна установа, яка відкриває собі рахунок у цінних паперах на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи. Національний банк України може бути депонентом у випадках, передбачених цим Законом;
16) реєстр власників іменних цінних паперів - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм або, у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією.
Згідно з ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в електронній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах, що відкривається депозитарною установою. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про депозитарну систему в установлених законодавством випадках реалізація прав за емісійними цінними паперами здійснюється на підставі реєстру власників іменних цінних паперів.
Частиною 2 ст.22 Закону України «Про депозитарну систему» визначено, що складення реєстру власників іменних цінних паперів здійснює Центральний депозитарій, а у випадку, встановленому цим Законом, - Національний банк України.
Згідно частини 9 ст.22 Закону України «Про депозитарну систему» Центральний депозитарій, а у випадку, встановленому цим Законом, - Національний банк України складає реєстр власників іменних цінних паперів на підставі інформації депозитарних установ, Національного банку України та депозитаріїв-кореспондентів, яка формується ними відповідно до записів на рахунках у цінних паперах їх депонентів (клієнтів), а також інформації про власників цінних паперів, що є клієнтами (клієнтами клієнтів) номінальних утримувачів, станом на 24 годину дня дати обліку в порядку, встановленому Комісією, та записів на рахунках у цінних паперах емітента, осіб, які провадять клірингову діяльність, станом на 24 годину дня дати обліку в порядку, встановленому Комісією.
Статтею 24 Закону України «Про депозитарну систему» встановлено, що інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, є інформацією з обмеженим доступом, охороняється законом та не підлягає розголошенню, крім випадків, передбачених статтею 25 цього Закону.
Власником інформації, що міститься у системі депозитарного обліку, є: депонент депозитарної установи стосовно інформації, що міститься на його рахунку, відкритому депозитарною установою; номінальний утримувач - стосовно інформації, що міститься на його рахунку, відкритому депозитарною установою; емітент стосовно інформації, що міститься на його рахунку в цінних паперах, відкритому Центральним депозитарієм або Національним банком України, а також стосовно інформації з реєстру власників іменних цінних паперів такого емітента; депозитарна установа стосовно інформації, що міститься на її рахунку (рахунках), відкритому Центральним депозитарієм, іноземною фінансовою установою та/або Національним банком України; депозитарій-кореспондент - стосовно інформації, що міститься на його рахунку, відкритому Центральним депозитарієм та/або Національним банком України.
Отже у даному випадку суд вважає, що ПрАТ «СУХА БАЛКА» не є депозитарною установою та відповідно не здійснює ведення, оновлення, збирання інформації тощо реєстру власників цінних паперів.
Згідно ст.5 Закон України «Про санкції» пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.
Заява щодо застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, подається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, до суду в порядку, визначеному статтею 5-1 цього Закону.
Частиною 2 ст.5 Закону України «Про санкції» встановлено, що рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо іноземної держави або невизначеного кола осіб певного виду діяльності (секторальні санкції), передбачених пунктами 1, 2-5, 13-15, 17-19, 24-1, 25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України, вводиться в дію указом Президента України та затверджується протягом 48 годин з дня видання указу Президента України постановою Верховної Ради України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту прийняття постанови Верховної Ради України і є обов`язковим до виконання.
Згідно ч.3 ст.5 Закону України «Про санкції» рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.
Рішення щодо застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, ухвалюється судом у порядку, визначеному статтею 5-1 цього Закону.

Припинення дії міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, як санкція згідно з цим Законом здійснюється Верховною Радою України за поданням Президента України або іншого суб`єкта законодавчої ініціативи (ч.4 ст.5 Закону України «Про санкції»).

Частиною 5 ст.5 Закону України «Про санкції» визначено, що рішення щодо застосування санкцій повинно містити строк їх застосування, крім випадків застосування санкцій, що призводять до припинення прав, та інших санкцій, які за змістом не можуть застосовуватися тимчасово.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про санкції» рішення про внесення змін до санкцій приймається органом, що прийняв рішення про їх застосування відповідно до цього Закону, за власною ініціативою або на підставі пропозицій органів державної влади, зазначених у частині першій цієї статті.

Забезпечення реалізації санкції у виді блокування активів здійснюється відповідними органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами у межах наданих їм повноважень (ч.8 ст.5 Закону України «Про санкції»).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, вживає заходів щодо виявлення та розшуку активів фізичних та юридичних осіб, зазначених у відповідних рішеннях Ради національної безпеки і оборони України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, має право залучати до виявлення та розшуку таких активів інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ці органи забезпечують сприяння центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, у виявленні та розшуку відповідних активів у межах прав та можливостей, наданих їм законодавством, яке регулює статус та організацію їхньої діяльності.

У разі виявлення незаблокованих активів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, звертається до відповідних органів та/або посадових осіб вимогою вчинити дії, спрямовані на тимчасове позбавлення відповідних осіб права користуватися та розпоряджатися цими активами. Така вимога центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, є обов`язковою та підлягає негайному виконанню.

Пунктом 22 Розділу IV «Відомості, які вносяться до Реєстру» Положення про Державний реєстр санкцій, затверджений рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 29.01.2024 «Про затвердження Положення про Державний реєстр санкцій», введеним в дію Указом Президента України від 29.01.2024 №36/2024, встановлено, що у Реєстрі зазначається така інформація (види реєстрових даних):

1) підстави для застосування, скасування чи внесення змін до санкцій;

2) перелік санкцій, що застосовуються, скасовуються чи змінюються, у розрізі кожної особи, щодо якої застосовано санкції;

3) строк застосування санкцій та термін закінчення їх дії;

4) реквізити:

а) рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування, скасування чи внесення змін до санкцій (дата та назва);

б) указу Президента України, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування, скасування чи внесення змін до санкцій (дата, номер та назва), а у випадках, передбачених Законом, - також постанови Верховної Ради України про затвердження відповідного рішення Ради національної безпеки і оборони України (дата, номер та назва);

в) судового рішення про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону, яке набрало законної сили (дата ухвалення судового рішення та єдиний унікальний номер справи);

5) органи державної влади та інші державні органи, відповідальні за виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування, скасування чи внесення змін до санкцій;

6) перелік осіб, щодо яких застосовано санкції, та відомості для їх ідентифікації, зокрема:

а) для юридичної особи - найменування, країна реєстрації та, за наявності: реєстраційний, ідентифікаційний, податковий номер (код), місцезнаходження;

б) для фізичної особи - ім`я, що залежно від національних традицій може складатися з прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), дата народження та, за наявності: ідентифікаційний, податковий номер (код), серії (за наявності) та номери паспортних документів, місце народження, місце проживання, громадянство.

Відповідно до п.23 Положення про Державний реєстр санкцій, затверджений рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 29.01.2024 «Про затвердження Положення про Державний реєстр санкцій», введеним в дію Указом Президента України від 29.01.2024 №36/2024, унесення відомостей здійснюється на підставі:

1) рішення Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію указом Президента України, а у випадках, передбачених Законом, затвердженого постановою Верховної Ради України;

2) судового рішення про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону.

Пунктом 29 розділу VII «Надання відомостей з Реєстру» Положення про Державний реєстр санкцій, затверджений рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 29.01.2024 «Про затвердження Положення про Державний реєстр санкцій», введеним в дію Указом Президента України від 29.01.2024 № 36/2024, встановлено, що засобами Реєстру формуються витяги з Реєстру в електронній формі. Витяги з Реєстру обліковуються у Реєстрі за допомогою унікальних ідентифікаторів.

Згідно п.30 Положення про Державний реєстр санкцій, затверджений рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 29.01.2024 «Про затвердження Положення про Державний реєстр санкцій», введеним в дію Указом Президента України від 29.01.2024 №36/2024, Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, що містить:

1) параметри пошукового запиту;

2) результати пошукового запиту;

3) унікальний ідентифікатор витягу;

4) дату та час формування витягу;

5) електронну печатку Адміністратора;

6) інші відомості, передбачені цим Положенням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем в порушення ч.2 ст.19 Конституції України, п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України, Закону України «Про акціонерні товариства», ст.5 Закону України «Про санкції», ст.ст. 1, 4, 16, 22, 24 Закону України «Про депозитарну систему України», п. 22 розділу IV, пункти 29, 30 Розділу VII Положення «Про Державний реєстр санкцій», затвердженого рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 29.01.2024, введено в дію Указом Президента України від 29.01.2024 № 36/2024, зроблено висновки про відсутність у ПрАТ «СУХА БАЛКА» права на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, у даному випадку на перерахування з рахунку «податок прибуток» на рахунок «військовий збір».

Тому дії відповідача щодо відмови в поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, шляхом перерахування суми переплати з рахунку податок на прибуток на рахунок військовий збір в розмірі 637 900,00 грн. є протиправними.

Та як наслідок, слід зобов`язати відповідача здійснити повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за заявою ПрАТ СУХА БАЛКА від 14.10.2024, шляхом перерахунку суми переплати податку на прибуток в розмірі 637 900,00 грн. на бюджетний рахунок для сплати військового збору.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Тож, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Зазначене вище в сукупності свідчить про обґрунтованість доводів позивача про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України, не було доведено правомірності відмови в поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, шляхом перерахування суми переплати з рахунку податок на прибуток на рахунок військовий збір.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних дій та рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 9 568грн. 50коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо відмови в поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, шляхом перерахування суми переплати з рахунку податок на прибуток на рахунок військовий збір в розмірі 637 900,00 грн.

Зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснити повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за заявою Приватного акціонерного товариства СУХА БАЛКА від 14.10.2024 року, шляхом перерахунку суми переплати податку на прибуток в розмірі 637 900,00 грн. на бюджетний рахунок для сплати військового збору.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства СУХА БАЛКА (50029, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9 568 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49031, м. Дніпро, пр-т. Олександра Поля, 57; ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В. Луговська