Справа № 400/2098/26
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04 березня 2026 р. № 400/2098/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

треті особиІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3

прозаява про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту Відповідач), за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогами про:

- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі до інформаційних систем "Оберіг" та "Резерв+") відомостей про ОСОБА_1 як про особу, що порушила правила військового обліку;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- вилучити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в тому числі із систем "Оберіг" та "Резерв+") відомості щодо внесення інформації як про особу, що порушила правила військового обліку, що внесена відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання згідно інформаційної АДРЕСА_4 ;

- відкликати електронне звернення, сформоване до органів Національної поліції щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- сформувати та направити до органів Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , відповідно до абзацу сімнадцятого пункту 79 Порядку, затвердженого постановою КМУ №1487.

03 березня 2026 року разом із позовною заявою представник позивача адвокат Мотельчук Ю.І. до суду подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії електронного звернення (Додаток 20 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022), яке сформоване та направлене 3 Відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 до органів Національної поліції щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 400/2098/26;

- заборони органам та службовим особам Національної поліції України та всім її структурним підрозділам, які здійснюють правоохоронну діяльність на території України, здійснювати будь-які заходи щодо адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з записом у реєстрі Оберіг №8 до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 400/2098/26;

- заборони уповноваженим особам патрулів, до складу якого входять уповноважені посадові особи Збройних Сил, Національної поліції, Національної гвардії, Управління державної охорони та Держприкордонслужби, що виконують покладені на них обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де введено воєнний стан, затримувати і доставляти до органів або підрозділів Національної поліції України та територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 з записом у реєстрі Оберіг №8 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 400/2098/26.

Заява мотивована тим, що застосування заходів забезпечення позову у даній справі матиме наслідком лише відтермінування затримання та доставлення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Невжиття таких заходів може спричинити для позивача негативні наслідки в разі його затримання та доставлення посадовими особами Національної поліції України до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з чим захист прав, свобод та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, буде зведено нанівець. Позивач вважає, що застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору між сторонами та обрано адекватні заходи забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу в законну силу судового рішення у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 ч. 1 п. 3, 4 КАС України, позов може бути забезпечено забороною відповідачу та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Дослідивши доводи та підстави, викладені в заяві про забезпечення позову та позовну заяву та матеріали, додані до неї, суд дійшов наступного висновку:

За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову при існуванні очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Позивачем обрано спосіб забезпечення позову у вигляді заборони органам та службовим особам Національної поліції Україні здійснювати заходи щодо затримання та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з записом у реєстрі Оберіг №8 до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Однак заява про забезпечення позову фактично направлена на заборону правоохоронним органам (Національна поліція, Національна гвардія, Управління державної охорони та Держприкордонслужби) виконувати власні повноваження передбачені спеціальними законами (затримувати, зупиняти, доставляти, здійснювати будь-які дії, тощо) відносно ОСОБА_1 .

В межах поданої позовної заяви Позивач не оскаржує дії жодного з вищеперелічених правоохоронних органів

Відтак, суд виходить з того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову «заборона органам та службовим особам Національної поліції Україні здійснювати заходи щодо затримання та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з записом у реєстрі Оберіг №8 до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки» - по-перше, є неспівмірним заявленим позовним вимогам, а по-друге, є втручанням в імперативні повноваження органів ТЦК та СП.

Щодо способу забезпечення позову у вигляді зупинення дії електронного звернення суд зазначає, що Позивачем не оскаржуються дії ТЦК та СП щодо направлення електронного звернення до органів Національної поліції, таким чином, обраний шлях забезпечення позову не відповідає предмету оскарження в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150-151, 154 КАС України, адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 04.03.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська