Справа № 335/1404/26
Суддя: Сапунцов В. Д.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 335/1404/26
Провадження №: 2-аз/332/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - Сапунцова В.Д., при секретарі Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 в особі представника- адвоката Павлюк Оксани Анатоліївни про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 з Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя до Заводського районного суду м. Запоріжжя за визначеною підсудністю надійшлазаява ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Павлюк Оксани Анатоліївни про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 2409 від 21.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 якою на останнього було накладено штраф урозмірі 34 000,00 грн.

При цьому, 02.02.2026 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бурцевою В.В. було відкрито виконавче провадження № 80126806 з примусового виконання постанови № 2409 від 21.11.2025 року щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн, а також основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3 400,00 грн.

Також у той же день в межах цього ж виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти та/або електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках та електронних гаманцях ОСОБА_1 , а також на рахунках та електронних гаманцях, які можуть бути відкриті після винесення зазначеної постанови, за винятком коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Копії постанови про арешт коштів направлено банківським установам, банківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей та іншим фінансовим установам для виконання, а також сторонам виконавчого провадження - до відома.

Заявник вважає постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2409 від 21.11.2025 протиправною та такою, що складена з порушенням вимог законодавства, з притягненням до адміністративної відповідальності не погоджується.

Заявник вказує, що застосування зазначеного заходу забезпечення позову є вкрай необхідним, оскільки у разі встановлення судом протиправності оскаржуваної постанови та її скасування йому доведеться докладати значних зусиль і матеріальних витрат для поновлення своїх порушених прав та повернення грошових коштів, па які було звернено стягнення в межах примусового виконання.

Крім того, заявник щомісячно надає матеріальну допомогу своїй дитині шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку дружини ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст. 150 КАС України).

Виходячи з наведених норм в їх сукупності, забезпечення позову має на меті гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу та осіб, що не є учасниками судового процесу.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, а також встановити, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З заяви про забезпечення адміністративного позову, судом встановлено, станом на час розгляду вказаної заяви, факт наявності доказів існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Пленум Вищого адміністративного суд України у п. 17 постанови № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» роз`яснив, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 150 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Слід зауважити, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно до статті 150 КАС України зупинення дії оскаржуваного акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Відповідно до заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, предметом оскарження у позовній заяві буде постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2409 від 21.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 34 000,00 грн.

02.02.2026 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місії Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бурцевою В.В. було відкрито виконавче провадження № 80126806 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2409 від 21.11.2025 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000,00 грн, а також основної винагороди приватного виконавця у розмірі 3 400,00 грн.

Також в межах виконавчого провадження № 80126806 було винесено постанову від 02.02.2026 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти та/або електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках та електронних гаманцях ОСОБА_1 , а також на рахунках та електронних гаманцях, які можуть бути відкриті після винесення зазначеної постанови, за винятком коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

За наведеним визначенням у законі виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Таким чином, реалізація оскаржуваної постанови, на думку суду, унеможливлять або значно утруднять виконання рішення суду в даній справі у разі задоволення адміністративного позову.

Суд вважає, що стягнення штрафу в примусовому порядку на підставі оскаржуваної постанови, до прийняття судом рішенням, може істотно ускладнити поновлення порушених прав заявника у разі задоволення адміністративного позову.

Водночас у випадку безпідставності позовних вимог заявника, вжиття заходів забезпечення позову не перешкодить стягненню штрафу після набрання рішенням законної сили.

Суд також враховує той факт, що у разі, якщо з боржника у примусовому порядку буде стягнуто на користь стягувача по виконавчому провадженню штраф, а на користь державного виконавця - винагороду і витрати виконавчого провадження, ефективний захист та поновлення порушених прав та законних інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, буде істотно ускладненим.

Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення примусового стягнення суми штрафу у виконавчому провадженні, не буде суперечити меті застосування правового інституту забезпечення позову, не змінить обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, не спричинить негативних наслідків для інших осіб та не зумовить фактичного вирішення спору по суті. Такі заходи є адекватними, спрямовані виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті і мають тимчасовий характер до набрання законної сили рішенням у справі.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує збалансованість інтересів заявника, держави та суб`єкта владних повноважень, а також співмірність негативних наслідків для кожної із сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Павлюк О. А., про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає задоволенню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа. Вказаний спосіб забезпечення адміністративного позову, з огляду на встановлені обставини справи та характер спірних правовідносин, суд вважає ефективним, достатнім і таким, що здатний забезпечити дотримання справедливого балансу співвідношення прав (інтересів) заявника, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Павлюк Оксани Анатоліївни про забезпечення позову до подання позовної заяви,- задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 80126806 Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу та основної винагороди приватного виконавця до моменту набрання законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України судового рішення за результатами судового розгляду адміністративної справи.

Роз`яснити адвокату Павлюк О.А, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , що відповідно до приписів ч. 2 ст. 153, п. 1 ч. 8 ст. 157 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Неподання заявником відповідної позовної заяви у цей строк є підставою для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позову.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали про забезпечення позову направити заявнику, а також державному виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2026.

Суддя: В.Д. Сапунцов