Справа № 420/38951/25
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

04 березня 2026 року

м. Київ

справа №420/38951/25

адміністративне провадження № К/990/7006/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.,

суддів: Бевзенка В. М., Стеценка С. Г.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного від 18 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування з 20 травня 2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 1 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмежень;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 20 травня 2025 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії виходячи з 90% від заробітної плати вказаної у довідці Одеської обласної прокуратури №7 від 4 березня 2024 року, без обмеження її максимальним розміром, без застосування обмежень встановлених Кабінетом Міністрів України від 1 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" у граничному розмірі 53160,89 грн з урахуванням фактично виплачених сум.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2026 року, позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 20 травня 2025 року з обмеженням максимальним розміром та з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".

Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20 травня 2025 року без обмеження максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану» від 3 березня 2025 року № 1, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено..

ГУ ПФУ в Одеській області не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати.

Верховний Суд дослідив зміст касаційної скарги та дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює принцип забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З наведеними конституційними приписами кореспондується стаття 13 КАС України та стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 цього Кодексу учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз цих приписів дає підстави виснувати, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом на оскарження цих судових актів у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), та у разі, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Поняття справи незначної складності (малозначної справи) міститься у пункті 20 частини першої статті 4 КАС України, а частиною шостою статті 12 цього Кодексу передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ цієї категорії. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Предметом спору у цій справі є дії органу виконавчої влади, щодо відмови у перерахунку та виплаті призначеної пенсії виходячи з 90% від заробітної плати вказаної у довідці, без обмеження її максимальним розміром, без застосування обмежень встановлених Кабінетом Міністрів України від 1 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" у граничному розмірі з урахуванням фактично виплачених сум

Суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження ), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, а також посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на встановлену процесуальним законом підставу для касаційного оскарження.

Верховний Суд уяснив доводи касаційної скарги і вважає, що вони не містять приводів та передумов, які би на виконання вимог, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України, уможливлювали відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги, спрямованості, логічності, внутрішньої узгодженості її аргументації випливає, що скаржник фактично просить, щоб касаційний суд дав свою фактичну і юридичну оцінку встановленим у справі обставинам, надав перевагу одним доказам над іншими і ухвалив пропоноване у скарзі нове судове рішення. Інакше кажучи, скаржник просив, аби таким чином суд касаційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень, які лімітовані приписами частини другої статті 341 КАС України.

Верховний Суд нагадує, що такого змісту обґрунтування та мотивування касаційної скарги за законом не може визнаватися достатніми підставами для касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отож, можна узагальнити, що скаржник подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 3, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного від 18 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді-доповідач Л. В. Тацій

Судді В. М. Бевзенко

С. Г. Стеценко