Справа № 440/16998/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2026-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/16998/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/16998/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19.12.2025 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі - в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту на проходження військової служби відповідно до підпункту 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", зобов`язавши в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату одноразової допомоги після укладення першого контракту відповідно до підпункту 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Мотивуючи позов, заявник повідомляє, що 12.04.2022 був мобілізований до лав Збройних Сил України. Цього ж дня наказом командира в/ч НОМЕР_2 його включено до списків особового складу частини. 14.07.2022 він підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу. Наказом головнокомандувача Збройних Сил України від 14.07.2022 №900 ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера відділу кадрового центру Збройних Сил України. Наказом головнокомандувача Збройних Сил України від 25.07.2022 №977 позивача призначено на посаду начальника відділу зберігання технічного майна служби пального в/ч НОМЕР_1 , яку він обіймає і до нині. 01.10.2025 ОСОБА_1 звернувся з письмовим рапортом до командира в/ч НОМЕР_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з укладенням першого контракту у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року. Однак у відповідь позивач отримав відмову, мотивовану обставинами того, що контракт з позивачем укладений на строк "до оголошення демобілізації", що не узгоджується з умовами щодо строку укладення контракту, передбаченими розділом ХХІІ наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018.

Обґрунтовуючи обставини протиправності такої відмови, позивач стверджує, що жодна норма чинного законодавства, яке регулює питання грошового забезпечення військовослужбовців, не обмежує право військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги після укладення ним першого контракту терміном дії такого контракту.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

13.01.2026 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Вказує на відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу спірної одноразової грошової допомоги, оскільки укладений ним контракт не відповідає вимогам п. 1 розділу ХХІІ Порядку №260. Зазначає, що позивач уклав контракт "строком до оголошення демобілізації", тобто без визначеного строку від 1 до 5 років, як це прямо передбачено Порядком. Виплата ж спірної допомоги можлива лише за одночасного дотримання встановлених умов (перший контракт та визначений строк його дії). Оскільки органи державної влади зобов`язані діяти виключно на підставі та у спосіб, що визначені законом (ч. 2 ст. 19 Конституції України), то відсутність прямої норми, яка передбачає виплату допомоги за контрактом невизначеного строку, виключає можливість її нарахування (а.с. 23-25).

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Веймар Німеччина, 12.04.2022 призваний на військову службу на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", що підтверджується записами військового квитка серія НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 07.11.2005 (а.с. 11 звор.бік).

14.07.2022 між позивачем та Міністерством оборони України в особі головнокомандувача Збройних Сил України був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком до оголошення демобілізації (а.с. 17-18).

Відповідно до наказу головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 14.07.2022 №900 молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира стрілецького відділення взводу стрілецької роти НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_3 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України призначено офіцером відділу супроводження кар`єри офіцерів сухопутних військ, десантно-штурмових військ, сил територіальної оборони та ракетних військ і артилерії кадрового центру Збройних Сил України та присвоєно первинне військове звання офіцерського складу молодший лейтенант (а.с. 13).

01.10.2025 за №374/р до в/ч НОМЕР_1 надійшов рапорт ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з укладенням першого контракту, за результатами розгляду якого командир в/ч НОМЕР_1 листом від 06.10.2025 №1522 повідомив позивача про відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, оскільки згідно з наданими заявником документами контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу був укладений ОСОБА_1 на строк "до оголошення демобілізації", що не відповідає встановленим розділом ХХІІ наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 строку укладення контракту, що надає право на виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 16).

Не погоджуючись із правомірністю мотивів відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-XII).

Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", що набрала чинності з 01.03.2018, якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (надалі - Постанова №704).

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Постанови №704, виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Підпунктом 8 пункту 6 Постанови №704 установлено виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; особам офіцерського (середнього, старшого та вищого начальницького) складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Отже, одноразова грошова допомога за підписання першого контракту є різновидом одноразових додаткових видів грошового забезпечення, яку держава надає громадянам, які вперше укладають контракт на проходження військової служби, і спрямована на підтримку новобранців та стимулювання громадян до вступу на військову службу.

Відповідно до пункту 8 Постанови №704, умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, безпосередньо Законом №2011-XII та Постановою №704 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, до кола яких законодавцем віднесено і позивача, здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони України.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.

Накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.

Накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок №260).

Тож Порядок №260 є обов`язковим для виконання нормативно-правовим актом Міністерства оборони України, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №260, цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Цей Порядок розроблено відповідно до законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і «Про донорство крові та її компонентів» та постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», від 15 червня 1994 року № 414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», від 11 серпня 1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах», від 22 грудня 1995 року № 1037 «Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі», від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХІІ Порядку №260, одноразова грошова допомога військовослужбовцям після укладення ними першого контракту виплачується:

особам, які приймаються на посади рядового складу строком на 3 роки;

особам, які приймаються на посади сержантського і старшинського складу строком на 3 роки і більше;

особам, які приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на 1 рік і більше;

особам, які підписали контракт строком на 5 років і більше, із числа військовослужбовців, призначених на посади осіб сержантського і старшинського складу, осіб офіцерського складу після закінчення вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (підготовка яких здійснюється за державним замовленням), за умови вступу до виконання обов`язків за цими посадами.

Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, призначення на посаду та вступу до виконання обов`язків за посадою на підставі наказу командира (п. 3 Порядку №260).

При цьому, за умовою пункту 4 розділу ХХІІ Порядку №260, одноразова грошова допомога не виплачується:

особам рядового складу, які в період проходження військової служби за контрактом уклали контракт про проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу;

особам сержантського та старшинського складу, яких у період проходження військової служби за контрактом прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу;

особам офіцерського складу, які в період проходження кадрової військової служби в добровільному порядку виявили бажання проходити військову службу за контрактом;

у разі продовження військової служби за новим контрактом;

у разі повторного прийняття на військову службу за контрактом осіб, звільнених з військової служби за контрактом;

у разі підписання контракту для проходження військової служби у Збройних Силах України особами, звільненими з військової служби за контрактом, з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також зі служби в правоохоронних органах.

Закон №2232-XII розрізняє такі види військової служби, як кадрова військова служба, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військова служба за призовом осіб офіцерського складу (стаття 19).

За умовою вказаної норми Закону вказані категорії військовослужбовців укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з дотриманням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 цього ж Закону, на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби, зокрема, особи офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, службу у військовому резерві та військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Тож позивач, який 12.04.2022 призваний на військову службу на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", не підпадає під перелік осіб, визначених пунктом 4 розділу ХХІІ Порядку №260, яким одноразова грошова допомога не виплачується.

Відтак, виплата одноразової грошової допомоги позивачу має здійснюватися за його рапортом після набрання чинності першим контрактом, укладеним на строк не менший, ніж зазначений у пункті 1 розділу ХХІІ Порядку №260 (зокрема, особами, які приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на 1 рік і більше) з огляду на відсутність підстав для відмови у її виплаті, визначених пунктом 4 розділу ХХІІ Порядку №260.

Принагідно суд зазначає, що останні зміни до розділу ХХІІ Порядку №260, яким врегульовано питання виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, були внесені наказом Міністерства оборони №180 від 01.06.2020, внаслідок чого у цьому розділі Порядку не було враховано умов, які виникли після введення в Україні воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та оголошення загальної мобілізації.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 23 Закону №2232-ХІІ, під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону; з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу на обставини того, що різне тлумачення умов виплати одноразової грошової допомоги фактично призводить до неоднакового підходу щодо військовослужбовців, які перебувають у співмірному правовому становищі. Зокрема, військовослужбовці, які уклали контракт до 24.02.2022 на визначений строк, продовжують проходити службу понад встановлений строк в силу пункту 2 частини 8 статті 23 Закону №2232-ХІІ, тоді як особи, які уклали перший контракт після введення воєнного стану на строк до настання події оголошення демобілізації, за формального підходу, позбавляються права на відповідну виплату.

Такий підхід не узгоджується із принципом рівності та однакового застосування норм права до осіб, які виконують однаковий конституційний обов`язок із захисту Вітчизни.

Матеріалами справи підтверджено обставини того, що 14.07.2022 між позивачем та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, пунктом 3 якого передбачено умову його строковості, оскільки такий укладається відповідно до строків, встановлених законодавством, за погодженням сторін до оголошення демобілізації (а.с. 17-18).

У відповіді від 06.10.2025 №1522 командир в/ч НОМЕР_1 , розглядаючи рапорт ОСОБА_1 , повідомив, що згідно з наданими заявником документами контракт укладено на строк "до оголошення демобілізації", а тому не відповідає встановленим розділом ХХІІ наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 строку укладення контракту, що надає право на виплату одноразової грошової допомоги.

Оцінюючи наведені мотиви, суд зазначає, що право на одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту прямо передбачене частиною другою статті 9 Закону України №2011-XII та підпунктом 8 пункту 6 Постанови №704, як складова грошового забезпечення військовослужбовців. Вказані норми встановлюють саму державну гарантію та її розмір, тоді як Порядок №260 визначає механізм та умови її реалізації. Положення розділу ХХІІ Порядку №260 не містять прямої заборони щодо виплати допомоги у разі укладення першого контракту на строк "до оголошення демобілізації", а перелік підстав для невиплати, визначений пунктом 4 цього розділу, є вичерпним і такої підстави не передбачає.

Посилання відповідача на відсутність у Порядку №260 окремого регулювання стосовно контрактів, укладених на особливий період, фактично зводиться до звуженого та формального тлумачення підзаконного нормативного акта, що не може обмежувати обсяг гарантій, установлених актами вищої юридичної сили. Факт укладення позивачем першого контракту, призначення його на посаду та вступ до виконання службових обов`язків підтверджує факт виникнення у нього права на отримання спірної виплати, а тому висновок відповідача про відсутність підстав для її нарахування є необґрунтованим, у зв`язку з чим вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача з її виплати підлягає задоволенню.

За наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, яке доведено висновками суду у цій справі, та відсутності за таких обставин у відповідача дискреції щодо вирішення в інакший спосіб питання про її виплату, належним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, передбаченої підпунктом 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №704 у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня відповідного календарного року.

Тож позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, визначений судом.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону у спорі про стягнення заробітку, інших судових витрат не поніс, тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/16998/25 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, передбаченої підпунктом 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, право на отримання якої передбачено підпунктом 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня відповідного календарного року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ; АДРЕСА_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Cуддя Є.Б. Супрун