Справа № 140/2588/26
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 березня 2026 року ЛуцькСправа № 140/2588/26
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» до Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправними дій та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» звернулось в суд із позовом до Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів від 02 лютого 2026 року №7.10/07, №7.10/06, №7.10/05 та №7.10/04 про анулювання дії паспортів прив`язки тимчасових споруд №1, №2 від 07 січня 2025 року та №19, №20 від 01 травня 2025 року виданих ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД».

Разом із позовом до суду надійшла заява представника позивача адвоката Кушнірука А.В. про забезпечення позову шляхом зупинення дію наказів Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради №7.10/07, №7.10/06, №7.10/05 та №7.10/04 від 02.02.2026 про анулювання дії паспортів прив`язки тимчасових споруд №1, №2 від 07.01.2025 року та №19, №20 від 01.05.2025 року виданих ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» та заборонити вживати заходів щодо демонтажу тимчасових споруд належних ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» та розміщених на земельних ділянках кадастровими номерами :15:004:0051, :15:004:0052, що знаходяться за адресою: м.Ковель, вул. Героїв України, 7, та кадастровими номерами :15:001:0055 та :15:001:0054, що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул. Володимирська, 87, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

В обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» зокрема, зазначає, що на момент, видачі паспортів прив`язки тимчасових споруд відповідали повністю конфігурації зазначеній у паспортах прив`язки, що свідчить про відсутність претензій збоку органу місцевого самоврядування. З моменту видачі паспортів прив`язки ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» не вносило будь-яких конструктивних змін до конструкції тимчасових споруд. Споруди розміщені на орендованих земельних ділянках, не перевищують 30 кв.м, як передбачено ст. 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та не виходять за межі орендованих земельних ділянок, а відтак, ТОВ «Бізнес Рітейл ЛТД» не було допущено грубе порушення, що призвело до анулювання паспортів прив`язок.

Позивач вказує, що при виявленні певних порушень у позивача щодо розміщення тимчасових споруд або її використання, працівники виконавчого комітету Ковельської міської ради повинні були скласти відповідний припис та акт. Проте, такий документ відповідачем складений не був та позивачу не вручався для виправлення недоліків, якщо такі наявні та є підставою для анулювання паспортів прив`язки.

Крім того, демонтаж тимчасових споруд у зв`язку з дією наказів про анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд в подальшому позбавить позивача на ефективний спосіб захисту та доступу до суду у тлумаченні статті 6 та 13 Європейської конвенції з прав людини (Конвенція).

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Згідно із частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами частин четвертої шостої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 №2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Суд також враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, де вказано, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 26.04.2019 у справі №826/16334/18.

Як встановлено судом, наказами Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради від 02 лютого 2026 року №7.10/07, №7.10/06, №7.10/05 та №7.10/04 анульовано дії паспортів прив`язки тимчасових споруд №1, №2 від 07 січня 2025 року та №19, №20 від 01 травня 2025 року виданих ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД».

Пунктом 10.4.10. Правил благоустрою територій населених пунктів Ковельської територіальної громади, затверджених рішенням Ковельської міської ради від 23.10.2025 №69/16 малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідних документів дозвільного характеру, з відхиленням від проєкту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується, як самовільне зайняття/захоплення земельної ділянки. Вищезазначені об`єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради.

Демонтаж, перевезення, зберігання самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, власники яких ухиляються від демонтажу (або власники яких не відомі), відновлення благоустрою на місці самовільного їх встановлення, здійснюється за кошти місцевого бюджету. Відшкодування завданих збитків здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства (п. 10.5.1. Правил благоустрою територій населених пунктів Ковельської територіальної громади).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у вищевказаних рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи вищевказані норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що порушення свободи здійснення господарської діяльності товариства у зв`язку із зупиненням реєстрації податкових накладних внаслідок прийняття рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податків, є необхідними підставами, які свідчать про обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує, що позивач заперечує законність прийнятих рішень в частині анулювання дії паспортів прив`язки тимчасових споруд.

Крім того, заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії оскаржуваних рішень, про вжиття котрих у заяві просить позивач, відповідають предмету позову, водночас вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваних рішень відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи.

Також суд зазначає, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Таким чином, приймаючи рішення про забезпечення позову, суд виходить з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень заподіяна позивачу шкода внаслідок демонтажу тимчасових споруд буде значно більшою, оскільки відновлення тимчасових споруд та ведення господарської діяльності з урахуванням введення по усій території України воєнного стану, що зумовило погіршення ведення бізнесу, призведе до значних зусиль та витрат.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову, суд, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та враховуючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у даній справі, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказів Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради №7.10/07, №7.10/06, №7.10/05 та №7.10/04 від 02.02.2026 про анулювання дії паспортів прив`язки тимчасових споруд №1, №2 від 07.01.2025 року та №19, №20 від 01.05.2025 року виданих ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» та заборонити вживати заходів щодо демонтажу тимчасових споруд належних ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» та розміщених на земельних ділянках кадастровими номерами :15:004:0051, :15:004:0052, що знаходяться за адресою: м.Ковель, вул. Героїв України, 7, та кадастровими номерами :15:001:0055 та :15:001:0054, що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул. Володимирська (біля буд. 87), до набрання рішенням у даній справі законної сили.

У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів відповідача чи інших осіб.

При цьому суд звертає увагу на положення статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію наказів Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради від 02 лютого 2026 року №7.10/04 «Про анулювання дії паспорта прив`язки ТС від 01.05.2025 року №19 виданого товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД»»; від 02 лютого 2026 року №7.10/05 «Про анулювання дії паспорта прив`язки ТС від 01.05.2025 року №20 виданого товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД»»; від 02 лютого 2026 року №7.10/06 «Про анулювання дії паспорта прив`язки ТС від 07.01.2025 року №1 виданого товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД»» та 02 лютого 2026 року №7.10/07 «Про анулювання дії паспорта прив`язки ТС від 07.01.2025 року №2 виданого товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД»» до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Заборонити Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради, Виконавчому комітету Ковельської міської ради та іншим особам вживати заходів щодо демонтажу тимчасових споруд належних ТОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ ЛТД» та розміщених на земельних ділянках кадастровими номерами :15:004:0051, :15:004:0052, що знаходяться за адресою: м.Ковель, вул. Героїв України, 7, та кадастровими номерами :15:001:0055 та :15:001:0054, що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул. Володимирська (біля буд. 87), до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк