Справа № 333/278/26
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/278/26
Провадження № 2-а/333/38/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Симоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання внести зміни до постанови, -

за участі:

представника відповідача Малія О.М.,

третьої особи - Бізденежного С.Р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати відмову Департаменту патрульної поліції незаконною у внесенні зміни до постанови серії 4АВ №07151908 від 03 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_2 , який фактично керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення та зобов`язати Департамент патрульної поліції відповідно до ст. 297-3 КУпАП внести зміни до постанови серії 4АВ №07151908 від 03 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, щодо визначення суб`єктом правопорушення ОСОБА_2 , який фактично керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2024 р. відносно неї відповідачем було складено постанову серії 4АВ №07151908 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Цю постанову було складено про вчинення адміністративного правопорушення на трасі (де конкретно ій не відомо), зафіксованого в автоматичному режимі, щодо перевищення швидкості на автомобілі ВІУШ ХЗ держ.номер НОМЕР_1 . Предмет правопорушення ій не відомо. При цьому, у той день на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу керував гр.України ОСОБА_2 , який їздив по своїм справам із своїм знайомим. За повідомленням ОСОБА_2 він дізнався про надходження штрафу на автомобіль за повідомленням якогось ресурсу polis.ua, що прийшло йому на мобільний номер телефону та сам сплатив штраф, оскільки керував автомобілем він. Вказану постанову позивачка не отримувала та про її наявність не знала до 18.12.2025. З метою отримання постанови ОСОБА_3 звернулась до Департаменту патрульної поліції з заявою від 18.12.2025 про отримання постанови, проте їй було відмовлено з посиланням про нібито сплату штрафу нею. Отримавши письмові пояснення третьої особи по справі ОСОБА_2 від 08.02.2026 р., а також докази які додані до цих письмових пояснень, також відзив відповідача на цей позов, позивачка вирішила змінити предмет позову. Станом на момент подання позову до суду постанова не набрала законної сили, а тому заява від 18.12.2025 р. ОСОБА_2 про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності, (а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу) є підставою для внесення змін у постанову щодо винуватої особи, а саме для зміни даних про правопорушника з неї, ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Тому відмова відповідача у звільненні від адміністративної відповідальності її на підставі ст.279-3 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості. На підставі зазначеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30.01.2026 відкрито провадження по справі.

09.02.2026 від відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на необґрунтованість й безпідставність позову, просили відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі винесено на підставі інформаційних файлів та метаданих до них. Інформація про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет за посиланням https://bdr.mvs.gov.ua. Тому навіть лише факт володіння транспортним засобом породжує певні права та обов`язки осіб, за якими зареєстрований транспортний засіб. Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Отже, у задоволенні позову просили відмовити.

09.02.2026 від третьої особи - ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по суті позовної заяви, в яких він зазначив, що 01.09.2024 р. він керував транспортним засобом BMW Х3 державний номер НОМЕР_1 під час руху за адресою M-30 Стрий Умань Дніпро Ізварине 154+464 об 16:22 год., оскільки мав при собі свідоцтво про реєстрацію автомобіля 2 і дозвіл на це власника автомобіля. Жодних знаків обмеження швидкості не було тому він рухався із швидкістю, що була дозволена у вказаному відрізку дороги. Перевіряючи свою е-пошту, він знайшов повідомлення від ресурсу police.ua про наявність штрафу. Він зайшов за посиланням щодо оплати штрафу й сплатив його. Після цього 18.12.2025 р. звернувся із заявою до УПП в Запорізькій області ДПП про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. 26.12.2025 р. йому було відмовлено у задоволенні заяви через пропуску строків у 20 днів з моменту набрання постанови законної сили, при цьому ця позиція є незаконною, оскільки всі посилання відповідача на те, що позивач пропустив строк на оскарження постанови й те, що відповідач в силу ст.ст. 286, 291, 300-1, 14-2 КУпАП не повинен направляти оскаржувану постанови й те, що ця постанова вважається виконаною саме позивачем, - не витримує жодної критики, оскільки штраф за оскаржуваною постановою сплатив саме, він, як винуватець, а не позивач, що підтверджується банківською квитанцією. Відповідач пов`язує момент набрання оскаржуваною постановою законної сили із оплатою штрафу, однак КУпАП чітко визначає, що штраф має бути сплачений порушником (стаття 307 КУпАП). У вказаній постанові порушником визначено позивача ОСОБА_1 , якою штраф не сплачувався та копію постанови нею не була отримана. Враховуючи викладене, вважає, що позивач не може бути відповідальною особою.

12.02.2026 року від відповідача до суду надійшла відповідь на пояснення третьої особи, в яких вказують, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однією з підстав звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Особа, яка фактично керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення (далі - заявник), протягом 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення або з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, законної сили може звернутися особисто до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції із заявою про визнання зазначеного факту правопорушення та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності (далі - заява), а також надати при цьому документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Відповідно до даних системи 50 відсотків розміру штрафу було сплачено 03 вересня 2024 року ОСОБА_4 та в призначенні платежу зазначено серія та номер постанови, а саме 4АВ № 7151908 порушн. ОСОБА_4 , НОМЕР_1 . Натомість, ОСОБА_2 долучає платіжний документ про сплату суми штрафу у розмірі 1700 грн. від 18.12.2025 року та вказане призначення платежу штраф за постановою 4АВ № 07151908 від 01.09.2024. Так не зрозуміло, хто саме керував транспортним засобом в момент вчинення правопорушення ОСОБА_2 або ОСОБА_4 . Вважають, що все це свідчить про введення в оману учасників справи.

18.02.2026 від третьої особи - ОСОБА_2 надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача в яких повідомляє суд, що саме він фактично керував зазначеним транспортним засобом 01.09.2024 року о 16:22 год. на автодорозі М-30. Зазначена обставина підтверджується його письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, а також його подальшими діями, спрямованими на добровільне виконання постанови. Певна плутанина щодо особи водія могла виникнути виключно у зв`язку з тривалим маршрутом пересування транспортного засобу на значну відстань, однак після встановлення всіх фактичних обставин він особисто подав заяву про визнання його особою, яка керувала транспортним засобом у момент фіксації правопорушення, що повністю відповідає вимогам ст. 279-3 КУпАП. При цьому відповідач не надав суду жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який би спростовував факт керування транспортним засобом саме ним. Після отримання інформації про наявність постанови він, діючи добросовісно та відповідально, добровільно визнав факт керування транспортним засобом та сплатив штраф у повному обсязі, чим фактично підтвердив свою відповідальність як водія. Крім того, ним особисто було подано відповідну заяву про визнання його відповідальною особою, що прямо передбачено ст. 279-3 КУпАП. Доводи відповідача про те, що постанова нібито набрала законної сили ще у 2024 році або в інший період до січня 2026 року, є безпідставними та суперечать вимогам чинного законодавства. Фактично постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була направлена позивачу лише у січні 2026 року. Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова набирає законної сили лише після її належного вручення особі або після її фактичного виконання (виключно зазначеною особою у постанові, а не кимось іншим).

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.02.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову від 08.02.2026 року.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач є належним користувачем, власником транспортного засобу є інша особа. Просив відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві та відповіді на пояснення третьої особи.

Третя особа в судовому засіданні просила задовольнити позов, мотивуючи тим, що саме він керував транспортним засобом і сплатив штраф.

Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 03.09.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено постанову серії 4АВ №07151908, відповідно до якої 01.09.2024 о 16 год. 22 хв., за адресою: М-30 Стрий-Умань-Дніпро- Ізварине 154 + 464, зафіксовано транспортний засіб BMW X3 XDRIVE 20D д.н.з. НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху на 65 км/год., чим порушила п. 12.9. (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно даних системи, наданих відповідачем, 50 відсотків розміру штрафу, а саме : 850,00 грн було сплачено 03.09.2024 ОСОБА_4 та в призначенні платежу зазначено серія та номер постанови, а саме 4АВ № 7151908 порушн. ОСОБА_4 , НОМЕР_1 .

Відповідно до квитанції № 2178-4556-4510-0487 від 18.12.2025 штраф в сумі 1700 грн. був сплачений ОСОБА_2 .

18.12.2025 ОСОБА_2 подав до УПП в Запорізькій області заяву про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності, за вчинення якого відносно ОСОБА_1 складено постанову серії 4АВ №07151908 від 03.09.2024.

Листом начальника Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції № 37078-2025 від 26.12.2025 ОСОБА_2 відмовлено в розгляді заяви, у зв`язку з тим, що її подано після 20 календарних днів з дня набрання постановою законної сили, постанова від 03.09.2024 серії 4АВ № 07151908 набрала законної сили 03.09.2024.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка зазначила, що нею штраф не сплачувався та постанова їй не направлялася, тому постанова серії 4АВ №07151908 від 03.09.2024, на момент звернення ОСОБА_2 з заявою про визнання правопорушення, не набрала законної сили.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 12 ПДР, а саме: пунктом 12.1 ПДР визначено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, який перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.9 б) ПДР, визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

За частиною четвертою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Expert-FS, в автоматичному режимі.

Як встановлено судом, власником BMW X3 XDRIVE 20D д.н.з. НОМЕР_1 , є особа, яка не є учасником справи- ОСОБА_5 . Відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на час вчинення правопорушень та час винесення постанов були відсутні. Разом з тим, учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 мали підстави керувати вказаним автомобілем на час вчинення правопорушень та час винесення постанов.

Статтею 14-1 KУпAП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Частиною першою ст.. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно із ч. l ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині пepшiй статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; oсoбa, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 №833 затверджені Порядок функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього pyxy в автоматичному режимі та Порядок звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, яким, зокрема, врегульовано процедуру звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, до уповноваженого підрозділу Національної поліції. Так, відповідно до п.2 зазначеного Порядку особа, яка фактично керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення (далі - заявник), протягом 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення або з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, законної сили може звернутися особисто до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції із заявою про визнання зазначеного факту правопорушення та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності (далі - заява), а також надати при цьому документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічну норму закону щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також ст. 279-3 КУпАП, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього pyxy, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом MBC №13 від 13.01.2020.

В той же час, суд зазначає, що позивач надав суду докази направлення особою, яка фактично керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення протягом 20 календарних днів з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, законної сили, відповідної заяви з квитанцією про оплату штрафу, як це передбачено приписами ст. 279-3 КпАП України. (а.с. 15-18) Проте відповідачем не надано суду доказів про вчинення необхідних дій, передбачених законодавством, за результатами розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на обставини, що наведені вище, та враховуючи заявлені предмет та підстави позову.

Щодо доводів відповідача про набрання спірною постановою законної сили, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

Суд звертає увагу, що позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Так, в ході судового розгляду, судом встановлено, що постанову складено відносно позивачки, однак доказів оплати штрафу саме позивачкою до отримання нею копії постанови матеріали справи не містять, тому підстави вважати, що у відповідності до частини першої статті 300-1 КУпАП постанова нею виконана та відповідно набрала законної сили у день сплати штрафу відсутні. Доказів направлення вищевказаної постанови позивачці матеріали справи також не містять.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що позивачка постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності не отримувала, не знала про її наявність до 18.12.2025, не знайома з її змістом, а фактичний водій ОСОБА_2 визнав свою вину, сплатив штраф протягом десяти днів з дня вчинення правопорушення та звернувся до уповноваженого органу із заявою про визнання правопорушення, суд вважає, що заява подана ОСОБА_2 у межах строку, встановленого статтею 279-3 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів, що у відповідності до частини першої статті 300-1 КУпАП штраф був сплачений відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу та направлення постанови такій особі у порядку визначеному законом, тобто наявності правових підстав набрання постановою законної сили, натомість матеріалами справи підтверджено, що штраф сплачено саме ОСОБА_2 , який не є відповідальною особою відповідно до частини першої статті 14-2 КУпАП.

Таким чином, факт вчинення правопорушення іншою особою, її добровільне визнання вини та своєчасна сплата штрафу, у поєднанні з тим, що позивачка дізналася про існування постанови лише - 18.12.2025, виключають її відповідальність та свідчать про відсутність правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню у найбільш ефективний спосіб, тобто шляхом зобов`язання відповідача внести зміни до оскаржуваної постанови у відповідності до вимог статті 279-3 КУпАП.

У зв`язку з викладеним позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241-244, 246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання внести зміни до постанови - задовольнити.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції (, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) відповідно до ст. 297-3 КУпАП внести зміни до постанови серії 4АВ № 07151908 від 03.09.2024 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та визначити суб`єктом правопорушення - ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який фактично керував транспортним засобом BMW X3, д.р.н. НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривень 20 копійок судового збору,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Ковальова