Справа № 300/2801/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. справа № 300/2801/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Запоточної В.В.,

представник позивача Ковтун Н.О.,

представника відповідача Булки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408, -

Виклад позицій сторін. Процесуальні дії та рішення суду:

Канюка Людмила Петрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019, контролюючим органом складено акт № 2150/09-19-24-08/ від 31.01.2024. Згідно вказаного акту № 2150/09-19-24-08/ від 31.01.2024 контролюючим органом встановлено порушення Податкового кодексу України (далі ПК України), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». На підставі зафіксованих в акті перевірки порушень відповідач прийняв оспорені податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408. Представник позивача не погоджується з такими податковими-повідомленнями рішеннями, вимогою про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій та вважає їх протиправними. Так, представник позивача зазначила про порушення представниками контролюючого органу порядку проведення перевірки ОСОБА_1 , які були суттєвими, оскільки вплинули на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки. Так, представник позивача зазначив про те, що при визначенні сум заниження об`єкта оподаткування в результаті проведення податкової перевірки використано методику, яка не відповідає податковому законодавству, оскільки контролюючий орган при розрахунку не посилався на первинні документи, що свідчить про помилковість донарахування податкових зобов`язань. При цьому, акт перевірки не містить відповідної деталізації, містить нелогічні висновки, тому не може вважатися допустимим доказом. Контролюючим органом не враховано, що повідомлення за формою 20-ОПП щодо орендованого об`єкту нерухомості не є тим документом, за неподання якого можна застосувати штрафну санкцію, що передбачена пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 28.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 задоволено клопотання представника позивача від 05.05.2025 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цього позову до суду, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.06.2025 о 10:15 год. та витребувано в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області усі докази направлення ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408 (листи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення).

20.08.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 20.08.2025 про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою від 23.05.2025 доказів (том 1, а.с. 153-183).

21.08.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 20.08.2025 на позовну заяву. У відзиві представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача вказав, що контролюючим органом встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Так, підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугував висновок відповідача про включення до складу витрат вартість придбаних ТМЦ та послуг, які не підтверджені документально, що призвело до відповідного заниження бази нарахування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору, а також невідображення у поданих податкових деклараціях про майновий стан виплат доходів за ознакою 157 (дохід, виплачений самозайнятій особі), визначеними Довідником ознак доходів, наведеним у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556. За правилами ПК України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат. Перевіркою правильності визначення валового доходу встановлено його заниження на 295198,12 грн., в т.ч. за 2017 на 294626,00 грн. та за 2019 на 572,12 грн. за рахунок не включення до податкових декларацій про майновий стан і доходи отриманого доходу (виручки), яка відображена в Z-звіті. На отриману фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки письмову вимогу від 13.12.2021 № б/н щодо надання в повному обсязі первинних бухгалтерських документів необхідних для проведення перевірки, даних та належним чином завірених копій документів платником не представлено документів щодо дебіторської та кредиторської заборгованості та залишок ТМЦ на перше число кожного року, чим порушено п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями. До витрат платника податків фізичної особи ОСОБА_1 в 2017-2019рр. акцизний збір не включено. Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 2 до податкових декларацій, платника податків фізичної особи ОСОБА_1 в період з 01.01.2017 по 01.10.2019 встановлено завищення валових витрат на 493531,27 грн. за рахунок включення до витрат вартості товару, за відсутності доказів придбання такого товару та понесення відповідних витрат по оплаті його вартості. Також перевіркою встановлено факт неподання позивачем, в порушення пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, повідомлення про об`єкти оподаткування за формою N 20-ОПП, що використовувались у господарській діяльності, чим порушено вимоги пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України. Щодо висновку про здійснення торгівлі алкогольними товарами без отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі роздрібними товарами з 01.08.2023 по 12.04.2019, то такий висновок зроблено на підставі даних попередньої фактичної перевірки, оформленої актом від 01.08.2018 № 646/21/09-19-40-01/. Також фактичною перевіркою встановлено, що позивачем здійснено роздрібне торгівлю без проведення відповідних операцій через РРО, оскільки згідно даних АІС «Податковий блок» (Z-звіт) виручка в 2018 становила 120854,27 грн., тоді як позивачем задекларовано 226978,57 грн. Під час перевірки платником податків не подано розрахункових книжок з роздрукованими розрахунковими документами (чеками). За вказаних обставин, відповідач правомірно прийняв податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (том 1, а.с. 184-192).

В судовому засіданні 21.08.2025 суд оголосив перерву до 16.09.2025 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.

15.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача від 12.09.2025 (том 1, а.с. 210-234). Так, предтавник відповідача вказав на те, що висновки контролюючого органу про завищення валових витрат, не ведення обліку доходів і витрат, ґрунтувалися на тому, що позивачем під час перевірки не подано на вимогу від 13.12.2021 первинних бухгалтерських документів, необхідних для проведення перевірки, як це передбачено статтями 44, 177 ПК України.

15.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача від 15.09.2025 про долучення доказів у справі (том 2, а.с. 1-127).

15.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 15.09.2025 про долучення додаткових письмових пояснень та додаткових доказів, а саме: податкової звітності за 2017-2019 роки; первинних документів у підтвердження формування витрат за 2017-2019 роки; ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 10.04.2018 № 8-09-15-64-48291 (том 2, а.с. 128-330).

Так, представник позивача додатково пояснила, що позивач не отримувала листа від 20.12.2023 № 18291/6/09-19-24-08 про поновлення проведення документальної перевірки з 22.01.2024, а тому й не могла надати первинні документи, оскільки не знала про вказану обставину. Отже, є помилковим висновок контролюючого органу, який побудований на тому, що позивач не надала первинних документів, та відповідно не підтвердила правильність ведення в спірні податкові періоди обліку доходів та витрат, та зокрема не підтверджено в період з 01.01.2017 по 01.10.2019 валові витрати на суму 493531,27 грн. Вказала, що повідомлення за формою 20-ОПП не є тим документом, за неподання якого можна застосувати санкцію, передбачену пунктом 117.1 статті 117 ПК України (постанова Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 140/4362/21). Згідно наданих позивачем розрахунків сум акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання за період з січня 2017 по вересень 2019 підтверджується відсутність порушень. При цьому представник позивача звернула увагу на те, що податкова звітність по акцизному податку перевірена суцільним порядком. Щодо висновку про проведення позивачем безліцензійної роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період з 01.08.2018 по 30.12.2018, з 01.01.2019 по 12.04.2019, то позивач надає копію ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 10.04.2018 № 8-09-15-64-48291, строк дії якої з 13.04.2018 по 12.04.2019. Також представник позивача повідомила про наявність у позивача Книги обліку розрахункових операцій на РРО, копія якої буде надана суду. Щодо висновку контролюючого органу про проведення розрахункових операцій без використання РРО на суму 106124,30 грн. у 2018 році, оскільки позивачем отримано дохід в сумі 226978,57 грн., то такий висновок не відповідає наданому позивачем розрахунку до декларації про майновий стан і доходи за 2018 (додаток Ф2), згідно якого обсяг одержаного доходу становить 126978,57 грн.

В судовому засіданні 16.09.2025 суд оголосив перерву до 09.10.2025 та зобов`язав відповідача надати письмові пояснення та докази щодо належного направлення та вручення позивачу повідомлення про поновлення документальної виїзної перевірки.

29.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача від 29.09.2025 (том 3, а.с. 9-24).

Так, представник відповідача пояснив суду, що згідно баз даних ДПС України /, а саме: ІС «Податковий блок» підсистеми «Реєстрація ПП» та «Реєстраційні дані ПП» податкова адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , а тому усі документи щодо перевірки: запит про надання інформації та документального підтвердження, наказ про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, податкові повідомлення-рішення направлені на вказаною адресою, і в силу приписі п. 42.2 статті 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України, пунктів 3, 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, вважаються належно відправленими. Щодо долучених позивачем первинних документів, то відповідач вказав, що оскільки вони не були надані платником податків під час проведення перевірки, не були предметом оцінки посадовими особами контролюючого органу, то в силу вимог п. 44.6 статті 44 ПК України вважається, що такі документи були відсутні у платника податків, а тому згідно з ст.ст. 72, 73 КАС України не є належними та допустимими доказами у справі.

08.10.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника позивача від 08.10.2025 у справі (том 3, а.с. 25-30).

Представник позивача додатково пояснила суд про те, що відповідно до приписів статтей 4, 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця (далі ФОП) є підставою для зняття їх з обліку в податкових органах. За змістом пп. 1, 6 п. 11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Мінфіну України від 09.12.2011, ФОП є знятий з податкового обліку з дати отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, і продовжує обліковуватися у контролюючих органах як фізична особа платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Також представник позивача вказала, що проведення документальної перевірки в цьому випадку щодо такої фізичної особи є правом, а не обов`язком контролюючого органу. При проведенні перевірки контролюючий орган не робив спроб самостійно отримати інформацію, обмежившись лише констатацію факту неподання платником документів. В цьому випадку, контролюючий орган не врахував, що відповідно до приписів п. 42.2 статті 42 , п. 45.1 ст. 45 ПК України податковою адресою фізичної особи визнається місце її проживання, за якою вона береться на облік як платник податків, натомість податковою адресою фізичної особи підприємця є адреса, вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Судове засідання 09.10.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою сторін. Суд відклав розгляд справи на 12.11.2025.

11.11.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника позивача від 11.11.2025 у справі (том 3, а.с. 39-45).

Представник позивача звернула увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, про те, що процедурні порушення під час перевірки, мають наслідком визнання протиправними її результатів. Зокрема, позивач вказала на порушення відповідачем приписів п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, оскільки відповідачем фактично проведено документальну позапланову невиїзну перевірку: за місцезнаходженням контролюючого органу, без внесення змін до наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 13.12.2021 № 2467-п; без видання наказу про поновлення проведення такої перевірки, зупиненої наказом від 30.05.2022, лише обмежившись направленням на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 листа від 20.12.2023 № 18291/6/09-19-24-08 про поновлення перевірки. Крім того, згідно п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка розпочинається не раніше 30 календарних днів з дати надсилання повідомлення про її проведення та відповідного наказу. Проведення фактично документальної позапланової невиїзної перевірки, про яку неповідомлено позивача, замість проведення документальної позапланової виїзної перевірки, позбавило позивача права на участь в проведенні перевірки, зокрема надати первинні документи по здійснених господарських операціях, на підставі яких він відобразив відповідні показники в податковій звітності. Крім

В судовому засіданні 12.11.2025 суд оголосив перерву до 27.11.2025 у зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів.

24.11.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача від 24.11.2025 (том 3, а.с. 51-56).

Ухвалою від 27.11.2025 закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 300/2801/25, розпочато розгляд справи по суті та призначено судове засідання на 17.12.2025 о 10:30 год.

В судовому засіданні 17.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача та відкладено судовий розгляд на 30.12.2025.

Судове засідання 30.12.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою сторін. Суд відклав розгляд справи на 14.01.2026.

30.12.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів до справи: витягу з СОД РРО ДПС Украни щодо Z-звітів за період 2017-2019; відомості щодо акцизного податку за 2017-2019; відомості щодо наявних ліцензій ФОП ОСОБА_2 за 2017-2019 (том 3, а.с. 74-75).

14.01.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 14.01.2026 про долучення додаткових письмових доказів: витягу з Книги обліку розрахункових операцій № Р/12 (розділ 4); копії акту реєстрації ремонту ЕККА від 10.10.2017; копій фіскальних звітніх чеків, номери звітів з 1 по 13 (том 3, а.с. 80-92).

В судовому засіданні 14.01.2026 суд оголосив перерву до 27.01.2026 у зв`язку з наданням часу представнику відповідача для ознайомлення з долученими представником позивача додатковими письмовими доказами.

В судовому засіданні 27.01.2026 суд оголосив перерву до 10.02.2026.

09.02.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача від 09.02.2026 (том 3, а.с. 111-219).

Представник відповідача вказав на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду, якою встановлено, що контролюючий орган у справі за позовом про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 правомірно направив податкові повідомлення-рішення, які є предметом судового розгляду в цій справі, на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, і такий юридичний факт має преюдиційне значення при розгляді даної справи.

10.02.2026 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника позивача від 10.02.2026 (том 4, а.с. 1-169).

В судовому засіданні 10.02.2026 представники сторін підтримали свої позовні вимоги та заперечення на позов в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.07.2003 та перебуває на обліку в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області. Основний вид діяльності за КВЕД: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських (том 1, а.с. 226). Місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

01.10.2019 проведено державну реєстрацію припинення статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно даних з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: з 14.05.1999 - АДРЕСА_2 ; з 26.05.2024 - АДРЕСА_3 (том 1, а.с. 156).

Згідно довідки з Державного демографічного реєстру від 17.06.2020, адреса проживання ОСОБА_1 з 12.09.2019 - АДРЕСА_3 (том 1, а.с. 201).

На підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області № 2467-П від 13.12.2021 (том 2, а.с. 4) та направлення від 13.12.2021 № 3457 (том 2, а.с. 5), начальником відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено документальна позапланова виїзна перевірка діяльності платника податків платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019.

Копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 13.12.2021 №2467-П вручено під розписку 13.12.2021 представнику платника податків фізичній особі Грицкевич Тетяні Володимирівні (по довіреності №629 від 23.07.2019 ОСОБА_3 ) (том 2, а.с. 6).

Направлення Головного управління ДПС в Івано - Франківській області від 13.12.2021 №3457 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки пред`явлено 13.12.2021 платнику податків фізичній особі Грицкевич Тетяні Володимирівні (по довіреності № 629 від від 23.07.2019 представнику позивача - Канюці Л.П.).

13.12.2021 сформовано запит до Грицкевич Т.В. про надання документів (копій документів) у термін до 15:00 год. 13.12.2021 (том 2, а.с. 8-9). Такий запит отримано представником позивача за дорученням 13.12.2021 о 14:00 год., що підтверджується відміткою в зазначеному запиті.

14.12.2021 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 1771/09-19-07-14/ про ненадання документів до перевірки платником податків фізичною особою ОСОБА_1 , а саме: договори (номера, дати, умови угод) на підставі яких проводились взаєморозрахунки з постачальниками; документи про оплату за отримані МТЦ та послуги; акти виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортні накладні, шляхові листи, всі первинні документи, на підставі яких здійснювали підприємницьку діяльність; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) товарів: договори на перевезення, транспортного експедирування та документи про їх виконання (товарно-транспортні накладні тощо); дебіторська та кредиторська заборгованість в розмірі контрагентів залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019; залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.10.2019; виписки банку про рух коштів на розрахунковому рахунку; інші первинні документи, що свідчить про достовірність нарахування податків, зборів, обов`язкових платежів платника податків фізичної особи 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 (том 2, а.с. 10-11).

15.12.2021 ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заяву про надання терміну на відновлення документів щодо підприємницької діяльності за 2017. 2018, 2019 роки в зв`язку із їх втратою, про що свідчить долучена довідка Національної поліції від 15.12.2021 (том 2, а.с. 12-13).

15.12.2021 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ № 2497-П про зупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі підготовленої доповідної записки управління податкового аудиту (том 2, а.с. 14-16).

27.05.2022 ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДПС в Івано-Франківській області за № 4920/6/09-19-07-14 про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022. Такий лист направлено в електронний кабінет позивача (том 2, а.с. 17, том 3, а.с. 18)

30.05.2022 від Канюки Л.П. в інтересах ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заяву про зупинення проведення перевірки у зв`язку із воєнними діями, та тими обставинами , що ОСОБА_1 з дітьми перебуває за межами України, та немає фізичної можливості подати витребувані документи та вчинити дії щодо їх відновлення (том 2, а.с. 18).

30.05.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ №685-П про зупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі доповідної записки управління податкового аудиту від 30.05.2022 (том 2, а.с. 19-21).

20.12.2023 ОСОБА_1 направлено лист № 18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України від 09.11.2023 року № 3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». Такий лист направлено за адресою: АДРЕСА_1 (том 2, а.с. 22).

22.01.2024 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 172/09-19-24-08/ про ненадання документів до перевірки платником податків фізичною особою ОСОБА_1 , а саме: договори (номера, дати, умови угод) на підставі яких проводились взаєморозрахунки з постачальниками; документи про оплату за отримані МТЦ та послуги; акти виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортні накладні, шляхові листи, всі первинні документи, на підставі яких здійснювали підприємницьку діяльність; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) товарів: договори на перевезення, транспортного експедирування та документи про їх виконання (товарно-транспортні накладні тощо); дебіторська та кредиторська заборгованість в розмірі контрагентів залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019; залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.10.2019; виписки банку про рух коштів на розрахунковому рахунку; відомості про нарахування заробітної плати та утримання із неї ПДФО та військового збору; книга обліку доходів і витрат; розрахункові книжки з роздрукованими розрахунковими документами (чеками); договори на оренду приміщення; інші первинні документи, що свідчить про достовірність нарахування податків, зборів, обов`язкових платежів платника податків фізичної особи 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 (том 2, а.с. 23-24).

За наслідками проведеної перевірки з 22.01.2024 по 24.01.2024 складено акт за № 2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019 (далі акт перевірки) (том 2, а.с. 28-77).

Згідно висновків акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення ОСОБА_1 :

- ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ПКУ, перевіркою встановлено, що внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу за 2017-2019 рік на 649740,95 грн. занижено суму податку на доходи фізичних осіб на 119253,37 грн., в т.ч. за 2017 на 69699,16 грн., 2018 на 39152,76 грн, 2019 на 10401,45 грн.;

- пп.1.2, пп.1.4, пп.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ , ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ПКУ, в результаті чого недоутримано та не перераховано до бюджету військового збору з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності в сумі 9937,77 грн., який підлягає сплаті до бюджет, в т.ч. за 2017 на 5808,26 грн., 2018 на 3262,73 грн. та за 2019- на 866,78 грн.;

- пп. 168.1.1, 168.1.2 п.168.1, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, ПКУ від 02.12.2010 року №2755-IV з змінами та доповненнями - неперерахування (несплату) податку з доходів фізичних осіб (найманих працівників) до бюджету в загальній сумі 6856,38 грн.(в т.ч. за 2017- 5290,68 грн., за 2018 652,28 грн. та за 2019 - 913,42 грн.) із виплати/ нарахування доходів за найманим працівникам;

- пп.1.2, пп.1.4, пп.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168 ПКУ - щодо неперерахування (несплату) військового збору із виплати/нарахування доходів найманим працівникам в сумі 1139,48 грн.(в т.ч. за 2017- 816,0 грн., за 2018 135,69 грн. та за 2019 - 187,79 грн.;

- п.44.3 ст. 44 ПКУ не забезпечено зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності;

- пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України - не своєчасно подана до податкового органу за місцем реєстрації, протягом 10 робочих днів після реєстрації об`єкта, повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою N 20-ОПП, а саме: Івано-Франкiвська обл., Івано-Франкiвська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Дністровська, 26 та по вул.Тарнавського,1 згідно договору оренди нежитлового приміщення б/н від 02.08.2017;

- пп.214.1.4 п.214.1, ст.214, 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України - занижено належного до сплати в бюджет акцизного податку в сумі 4579,00 грн., в т.ч. за травень 2017 394,0 грн, жовтень 2017 4364,0 грн та за серпень 2018 - 215,0 грн.;

- п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР із змінами та доповненнями та п.2-1 постанови від 18.12.2017 №984 «Про внесення змін до постанови КМУ від 23.08.2000 №1336 «Про забезпечення реалізації с.10 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» а саме, проведення розрахункових операцій без використанням реєстраторів розрахункових операцій на 106124,30 грн.;

- абзац перший частини другої статті 7 Закону № 2464 - занижено суму доходу (прибутку), отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб на 649740,95 грн, що призвело до заниження єдиного внеску на 115485,70 грн. в т.ч. за 2017 76739,86 грн., 2018 35213,54 грн. та за 2019 на 3532,28 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.176.1 ст.176 та п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України неведення книги обліку доходів і витрат за період з 01.01.2017 по 01.10.2019;

- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР в частині безліцензійної роздрібної торгівлі алкогольними напоями на 11268,76 грн., в т.ч. за період 01.08.2018-30.12.2018 на 8159,76 грн. та за період 01.01.2019-12.04.2019 на 3109,00 грн.

31.01.2024 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 219/09-19-24-08/ про відсутність, неможливість вручення та підписання платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 акта перевірки за № 2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024, оскільки ОСОБА_1 не з`явилася для підписання акта перевірки та не знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Перевірка проведена в приміщенні Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (том 2, а.с. 25-26).

Листом № 826/6/09-19-24-08 від 31.01.2024 направлено позивачу акт перевірки за № 2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024 за адресою: АДРЕСА_4 (том 2, а.с. 27).

Поштове відправлення з актом перевірки № 2150/09-19-24-08/ від 31.01.2024 повернулося відправнику з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с. 79).

На підставі висновків акту перевірки перевірки № 2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024 відповідачем 06.03.2024 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № 006141/2408, яким нараховано грошове забов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6856,38 грн. та штрафні санкції в сумі 1714,10 грн. (том 2, а.с. 92-93);

- податкове повідомлення-рішення № 006144/2408, яким нараховано грошове забов`язання з податку з військового збору в сумі 1139,48 грн. та штрафні санкції в сумі 284,87 грн. (том 2, а.с. 94-95);

- податкове повідомлення-рішення № 006145/2408, яким нараховано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн. (том 2, а.с. 96-97);

- податкове повідомлення-рішення № 006146/2408, яким нараховано штрафні санкції в сумі 680,00 грн. (том 2, а.с. 98-99);

- податкове повідомлення-рішення № 006147/2408, яким нараховано адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфекрі виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 22537,52 грн. (том 2, а.с. 100-101);

- податкове повідомлення-рішення № 006148/2408, яким нараховано штрафні санкції за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових опероацій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 106124,30 грн. (том 2, а.с. 102-103);

- податкове повідомлення-рішення № 006151/2408, яким нараховано грошове забов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами в сумі 4973,00 грн. та штрафні санції в сумі 1243,25 грн. (том 2, а.с. 83-85);

- податкове повідомлення-рішення № 006152/2408, яким нараховано грошове забов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за реузультатами річного декларування, в сумі 119253,37 грн. та штрафні санкції в сумі 29813,34 грн. (том 2, а.с. 86-88);

- податкове повідомлення-рішення № 006153/2408, яким нараховано грошове забов`язання з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 9937,77 грн. та штрафні санкції в сумі 2484,45 грн. (том 2, а.с. 89-91);

- вимогу про сплату боргу за № Ф-006149/2408 з єдиного внсеку на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 115485,70 грн. (том 2, а.с. 104-105);

- рішення № 006150/2408 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 57742,84 грн. (том 2, а.с. 82).

Листом № 2382/6/09-19-24-08 від 07.03.2024 направлено позивачу вищевказані податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408, за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 (том 2, а.с. 80-81), однак поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с. 112-118).

Листом № 12587/6/09-19-24-08 від 23.10.2024 повторно направлено позивачу вищевказані податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408, за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (том 2, а.с. 118-119), однак поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с. 120-122).

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408, представник позивача звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд їх скасувати.

Оцінка судом аргументів сторін. Мотиви застосування норм права. Висновки суду:

Судом встановлено, що позиція позивача щодо підстав цього позову, викладена в позовній заяві та описаних судом вище письмових поясненнях, зводиться до порушення контролюючим органом процедурних норм при проведенні документальної планової перевірки, які є суттєвими, а саме:

1) Відповідач продовжив перевірку після її зупинення згідно наказу від 30.05.2022, без видачі наказу про її поновлення, лише обмежившись направленням позивачу листа за неналежною адресою;

2) Відповідачем фактично проведено документальну планову невиїзну перевірку замість документальної виїзної перевірки, яку була призначена наказом від 13.12.2021;

3) Відповідач не сповістив позивача про поновлення проведення перевірки за належною адресою, чим позбавив права бути присутнім при її проведенні, надавати пояснення та заперечення, подавати документи що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності тощо.

Позиція відповідача зводиться до таких аргументів:

1) Контролюючий орган правомірно поновив проведення документальної перевірки про що позивача повідомлено листом, оскільки податковий закон не передбачає видання наказу про поновлення після її зупинення, якщо відпали відповідні обставини;

2) Перевірка проведена в приміщенні контролюючого органу, оскільки позивач відсутня за податковою адресою;

3) Позивача належно повідомлено про поновлення проведення документальної перевірки, оскільки лист від 20.12.2023 направлено за податковою адресою, за якою вона продовжує обліковуватися як ФОП. Як наслідок, оскільки позивач не з`явилася для проведення перевірки в приміщення контролючого органу та не надала відповідні первинні документи, то було зроблено висновок про те, що такі відсутні, а тому платником не підтверджені відповідні показники податкової звітності за спірні періоди: 2017-2019 років.

Надаючи оцінку таким доводам, суд виходив з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств відповідно до статті 75 ПК України є право контролюючих органів на проведення камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п.п 78.1.7 п. 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з пунктами 78.4 та 78.5 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 79.5 статті 79 Податкового кодексу України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки або фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання (у випадках, визначених цим Кодексом) таких документів:

- направлення на проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, скріпленого печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), а у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку та тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

За змістом п. 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 81.3 статті 81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже законодавцем визначені чіткі розмежування щодо порядку допуску до позапланових виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок. Проте в Податковому кодексі України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.

Пунктом 82.4 статті 82 ПК України передбачено, що проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єкта малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

Отже, за змістом п. 82.4 ст. 82 Податковий кодекс України зупинення документальної перевірки здійснюється на підставі наказу керівника контролюючого органу, перебіг строку перевірки переривається з дня вручення/направлення наказу про зупинення, після усунення підстав перевірка поновлюється на невикористаний строк.є

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказана норма прямо не передбачає винесення контролюючим органом наказу на поновлення перевірки.

Проте суд звертає увагу на те, що вказана норма оперує виключно категорією «наказ» керівника контролюючого органу, як індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень. Суд вважає, що оскільки проведення, зупинення та поновлення перевірки є владними управлінськими діями, то такі дії мають оформлюватися належним індивідуальним актом. Зокрема, оскільки поновлення документальної перевірки відновлює перебіг строку її проведення та впливає на права і обов`язки платника податків, таке поновлення має оформлюватися індивідуальним адміністративним актом уповноваженої особи контролюючого органу в даному випадку керівника контролюючого органу, у тій ж формі в якій до того було призначено перевірку, потім її зупинено, тобто в формі наказу.

З огляду на принципи правової визначеності та належного врядування, як складові аспекти верховенства права, послідовне, чітке та однозначне тлумачення вказаної норми дає суду підстави для висновку про те, що поновлення документальної перевірки вимагає владного управлінського індивідуального акта, який має бути оформлений у тій ж формі, що й попередні акти про призначення первірки, її зупинення наказу, який має бути виданий тією ж уповноваженою особою контролюючого органу - керівником контролюючого органу.

Як встановлено судом, 20.12.2023 ОСОБА_1 направлено лист № 18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України від 09.11.2023 року № 3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». Такий лист направлено за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий лист підписаний не керівником контролючого органу, а заступником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, та не містить відомостей про те, що керівником вказаного територіального управління прийнято наказ про поновлення відповідної перевірки позивача та уповноваження заступника керівника на прийняття владних управлінських рішень щодо поновлення перевірок, зупинених наказом керівника контролючого органу.

Отже, на переконання суду, відповідачем допущено порушення вимог п. 82.4 статті 84 України.

Щодо доводів позивача про фактичне, в порушення вимог податкового закону, проведення контролюючим органом замість документальної позапланової виїзної - документальної позапланової невиїзної перевірки, то суд зазначає таке.

Як вбачається зі змісту акту перевірки від 31.01.2024 та акту № 219/09-19-24-08/ про відсутність, неможливість вручення та підписання платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 акта перевірки за № 2150/09-19-24-08/ від 31.01.2024, перевірка проведена в приміщенні Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, з посиланням на відсутність позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто відповідач, не виходячи безпосередньо на проведення документальної позапланової виїзної перевірки як за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , тобто адресою за якою позивач була зареєстрована як ФОП та яка, за змістом статті 45 ПК України, одночасно була й податковою адресою як платника податків підприємця, так і за адресою місця державної реєстрації проживання та податковою адресою як фізичної особи : АДРЕСА_2 , без складання акту про неможливість проведення такої перевірки через відсутність платника податків - ОСОБА_1 . Тобто у порушення вказаних вище приписів ст.ст. 75, 78, 81 ПК України відповідач фактично наперед вже визначив, що місцем проведення перевірки буде адреса Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

За цих обставин суд погоджується з доводами позивача про те, що не дивлячись на первинне призначення наказом 13.12.2021 документальної позапланової виїзної перевірки, 20.12.2023, без виходу посадових осіб контролюючого органу для проведення виїзної перевірки, складання відповідного акту про відсутність платника, будь-яких письмових заяв від позивача на цю дату про зміну виду перевірки, згоди на її проведення в приміщенні контролюючого органу, фактично поновив та провів замість документальної позапланової виїзної перевірки документальну позапланову виїзну перевірку.

При цьому, складений 31.01.2024 акт № 219/09-19-24-08/ НОМЕР_1 не надавав відповідачу права на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні контролюючого органу, оскільки з огляду на зміст листа від 20.12.2023, акту перевірки від 31.01.2024 та вказаного акту, такий акт складено посадовими особами відповідача в приміщенні Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, без виїзду за жодною з вказаних вище адрес.

Отже, відповідачем допущено порушення приписів ст.ст. 75, 78, 81 ПК України щодо порядку проведення документальних перевірок.

Чи такі порушення були суттєвими, зокрема чи вплинули на права позивача під час проведення перевірки та на результати перевірки, то суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з приписами пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Суд зазначає, що при вирішенні судами вимог про протиправність дій контролюючого органу по проведенню документальної виїзної перевірки встановленню підлягають, зокрема, обставини щодо допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу (дотримання вимог, визначених пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України), чи не порушено право платника податків бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час такої перевірки, право ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом тощо.

В спірному випадку, як встановлено судом, 01.10.2019 проведено державну реєстрацію припинення статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області № 2467-П від 13.12.2021 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки діяльності платника податків фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019. Копія такого наказу та направлення на проведення вказаної перевірки було вручено під розписку 13.12.2021 представнику позивача.

14.12.2021 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 1771/09-19-07-14/ НОМЕР_1 про ненадання документів до перевірки платником податків фізичною особою ОСОБА_1 . 15.12.2021 ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заяву про надання терміну на відновлення документів щодо підприємницької діяльності за 2017, 2018, 2019 роки в зв`язку із їх втратою, про що свідчить долучена довідка Національної поліції від 15.12.2021.

15.12.2021 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ № 2497-П про зупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки у зв`язку вказаною заявою позивача.

27.05.2022 ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДПС в Івано-Франківській області за № 4920/6/09-19-07-14 про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022. Такий лист направлено в електронний кабінет позивача.

30.05.2022 від Канюки Л.П. в інтересах ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заяву про зупинення проведення перевірки у зв`язку із воєнними діями, та тими обставинами, що ОСОБА_1 з дітьми перебуває за межами України, та немає фізичної можливості подати витребувані документи та вчинити дії щодо їх відновлення.

30.05.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ №685-П про зупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

20.12.2023 ОСОБА_1 направлено лист № 18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України від 09.11.2023 року № 3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». Такий лист направлено за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується змістом цього листа, фіскальним чеком про оплату за направлення рекомендованого листа 472.

Водночас відповідачем не подано доказів вручення (неможливості вручення з поважних причин).

Представник позивача заперечила факт отримання згаданого листа, посилаючись, що після припинення підприємницької діяльності, ОСОБА_1 не має жодних прав щодо нерухомого майна за вказаною вище адресою, а тому не могла його отримати. Представник відповідача пояснив суду про те, що згаданий вище лист повернувся контролюючому органу без вручення адресату.

22.01.2024 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 172/09-19-24-08/ НОМЕР_1 про ненадання документів до перевірки платником податків фізичною особою ОСОБА_1

31.01.2024 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 219/09-19-24-08/ НОМЕР_1 про відсутність, неможливість вручення та підписання платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 акта перевірки за № 2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024, оскільки ОСОБА_1 не з`явилася для підписання акта перевірки та не знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Перевірка проведена в приміщенні Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

Отже, вказані обставини дають суду підстави для висновку про те, що у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності з 01.10.2019, відповідачем 13.12.2021 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача. Про проведення такої перевірки позивача належно повідомлено. В подальшому, двічі наказами від 15.12.2021 та 30.05.2022 проведення перевірки було зупинено: вперше за заявою представника позивача для відновлення первинних документів за спірний період 2017-2019, та вдруге через ведення воєнного стану за клопотанням представника позивача. Тобто вказані обставини підтверджують факт того, що первинно позивачу була надана можливість відновити первинні документи.

Судом встановлено, що до 20.12.2023 позивач отримувала відповідні документи щодо процедури проведення перевірки через свого представника. Також судом було встановлено, що перший лист про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022, а саме від 27.05.2022, направлено ГУ ДПС в Івано-Франківській області в електронний кабінет позивача та нею отримано, про що свідчить і подальша заява від представника позивача від 30.05.2022 про зупинення проведення перевірки. Отже, не дивлячись на те, що позивач не подавала заяви про проведення комунікації з нею лише в електронному форматі через електронний кабінет платника податків, вона отримувала відповідну кореспонденцію, акцептувала її, про що свідчить, зокрема, вказана заява її представника.

Однак уже лист від 20.12.2023 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 направлено лише на адресу: АДРЕСА_4 , яка була адресою державної реєстрації ОСОБА_1 як ФОП та відповідно, за змістом статті 45 ПК України, одночасно й її податковою адресою. Пояснень щодо причин такої непослідовності в своїй адміністративній практиці щодо комунікації з позивачем відповідач суду не надав, обмежившись лише поясненнями про те, що контролюючим органом належно повідомлено позивача про поновлення проведення перевірки за податковою адресою ФОП.

Тобто, за відсутності доказів протилежного, в суду немає даних про те, що позивач на дату складання акту перевірки 31.01.2024, так і в подальшому на дату винесення спірних податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення від 06.03.2024 було відомо про те, що відповідач поновив проведення документальної позапланової виїзної перевірки для такого, щоб ОСОБА_1 могла скористатися своїми правами бути присутньою під час проведення перевірки, подання документів, заперечень тощо, тобто правом на участь в прийнятті рішення. Натомість висновки контролюючого органу фактично побудовані на тому, що платник податків не надала документів в підтвердження задекларованих нею показників з податку на доходи фізичних осіб, акцизного податку, щодо дотримання ведення відповідного обліку доходів та витрат, а тому застосовано норми ст.ст. 44, 85 ПК України щодо наслідків неподання таких документів.

При цьому, суд не погоджується з відповідачем про те, що ним належно повідомлено позивача про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 22.01.2024 у спосіб направлення листа від 20.12.2023 на адресу: АДРЕСА_4 , тобто дотримання вимог п. 42.2 статті 42 ПК України, оскільки з 01.10.2019 ОСОБА_1 не має статусу фізичної особи підприємця, як платника податків, а лише є фізичною особою - платником податків.

За змістом приписів статтей 4, 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця (далі ФОП) є підставою для зняття їх з обліку в податкових органах. Згідно з приписами пп. 1, 6 п. 11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Мінфіну України від 09.12.2011, ФОП є знятий з податкового обліку з дати отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, і продовжує обліковуватися у контролюючих органах як фізична особа платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Отже, з моменту отримання контролюючим органом повідомлення про припинення підприємницької діяльності, позивач повинна була бути знята з податкового обліку відповідача. Тобто ОСОБА_1 обліковується у відповідача лише як фізична особа платник податків. Непроведення фізичною особою розрахунків з державою за період ведення підприємницької діяльності не змінює статусу такої особи як платника податків: така особа перед контролюючим органом є лише фізичною особою платником податків, що отримувала доходи від підприємницької діяльності, а не фізичною особою - підприємцем, оскільки такий статус втратила, хоча й зберігає відповідні грошові зобов`язання перед державою за період, коли вона перебувала в такому статусі. З цього випливає, що з моменту втрати відповідного статусу, податковою адресою такої фізичної особи залишається лише адреса, за якою вона перебуває на обліку як фізична особа платник податків, а не податкова адреса як ФОП, яка автоматично була прив`язана до адреси державної реєстрації фізичної особи як підприємця.

При цьому, в розрізі вказаного, доречно звернути увагу на те, що адреса державної реєстрації особи як ФОП не завжди здійснюється за адресою місця проживання цієї особи, оскільки може відбуватися й за адресою ведення нею підприємницької діяльності.

В спірному випадку, як встановлено судом, адресою державної реєстрації фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , відповідно і податковою адресою як ФОП була адреса: АДРЕСА_4 , тоді як адресою місця проживання та податковою адресою як фізичної особи до 26.05.2024 : АДРЕСА_2 .

Як вбачається зі змісту акту перевірки, ОСОБА_1 не є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , натомість є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . На час підприємницької діяльності в оренді позивача перебувало нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_6 .

В разі припинення підприємницької діяльності, та відповідно й ведення такої діяльності за відповідною адресою (адресами), особа й втрачає такий статус як платник податків, і як наслідок особа втрачає й податкову адресу як ФОП, і відповідний обов`язок отримувати відповідну офіційну кореспонденцію від контролюючого органу, якщо така адреса не збігається з адресою місця проживання такої особи.

Отже, вказаний вище висновок суду щодо застосування норм п. 42.2 статті 42, п. 45.1 статті 45, п. 65.5 статті 65, п. 68.1 статті 68 ПК України грунтується на засадах розумності та відповідає принципу правової визначності як складовому аспекту законності та верховенства, оскільки логічно припустити, що законодавець в спірному до цієї ситуації випадку мав на увазі та чітко розділяв статус фізичної особи як підприємця платника податків, та фізичної особи платника податків без цього статусу (в тому числі й який отримував в минулому дохід від підприємницької діяльності), відповідно надаючи особі право мати дві податкові адреси (якщо особа має статус ФОП) або одну податкову адресу (в разі якщо особа не здійснює підприємницької діяльності або припинили її здійснювати), залежно від цього статусу.

Тобто логіка здорового глузду при тлумаченні вказаних норм матеріального права є простою: відповідна фізична особа не може ні фактично, ні юридично отримати відповідну кореспонденцію за адресою місця її державної реєстрації (окрім випадків коли вона є власником такого майна, чи таке майно й після припинення як ФОП продовжує перебувати в її користуванні на відповідному речовому праві), яка не збігається з місцем її проживання, після припинення такого стутусу, відповідно така адреса не може бути податковою адресою такої фізичної особи у відносинах з контролюючим органом. В цьому випадку єдиною податковою адресою фізичної особи є адреса її місця проживання, яка внесена за її заявою до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, в тому числі й по правовідносинах, що мали місце під час ведення нею підприємницької діяльності.

В спірному випадку згідно Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: з 14.05.1999 - АДРЕСА_2 ; з 26.05.2024 - АДРЕСА_3 .

Отже, на дату направлення позивачу листа від 20.12.2023 та й в подальшому до дати прийняття спірних рішень від 06.03.2024, податковою адресою ОСОБА_1 як фізичної особи платника податків у відносинах з контролюючим органом була лише одна адреса: АДРЕСА_2 , за якою позивач і зобов`язана була отримувати офіційну кореспонденцію від відповідача.

Суд висновує, що саме на вказану адресу відповідач був зобов`язаний направити позивачу повідомлення про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки для забезпечення її прав як платника податків: брати участь під час проведення, надавати пояснення та документи, подавати заперечення на акт перевірки тощо.

Також відповідач, з огляду на свою попередньо адміністративну практику у відносинах позивачем, з огляду на неотримання позивачем листа від 20.12.2023 мав можливість також направити таке повідомлення в електронний кабінет позивача, однак цього не зробив. Доказів в підтвердження неможливості вчинення таких дій суду не надав.

Отже, в цьому випадку направлення позивачу листа № 18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , не може вважатися належним повідомленням в розумінні п. 42.2 статті 42 ПК України.

Таким чином, в спірному випадку відповідачем було допущено істотне порушення норм податкового закону, оскільки не забезпечено право позивача на участь у прийнятті рішення: щодо права бути присутнім під час проведення перевірки особи чи через представника, надавати пояснення та первинні документи в підтвердження задекларованих показників податкової звітності чи щодо інших обставин, які є предметом податкового контролю, надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу тощо.

З огляду на викладене, суд висновує, що такі відповідача позбавили позивача можливості надати пояснення, первинні документи щодо задекларованих показників з податку з доходів фізичних осіб, акцизного податку, документи в підтвердження належності ведення обліку доходів та витрат, надати заперечення та докази щодо відсутності таких фактів: не зберігання документів, визначених п. 44.3 ст. 44 ПК України; проведення розрахункових операцій без застосування РРО; ведення безліцензійності діяльності; пояснення щодо фактично подвійного нарахування податку з доходів фізичних осіб (з найманих працівників) та військового збору.

Суд відхиляє посилання відповідача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2025 у справі № 300/9415/24, якою встановлено, що контролюючий орган у справі за позовом про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 правомірно направив податкові повідомлення-рішення, які є предметом судового розгляду в цій справі, на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, і такий юридичний факт має преюдиційне значення при розгляді даної справи. Суд звертає увагу на те, що за змістом частини сьомої статті 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. В розрізі диспозиції вказаної норми процесуального закону суд вважає, що висновок апеляційного суду щодо правової оцінки правомірності направлення контролюючим органом ППР від 06.03.2024 на вказану адресу, не є обов`язковим для суду при розгляді цієї справи, оскільки є правовою оцінкою та стосуються дослідження факту, з якої дати виник податковий борг, а не дослідження правомірності дій контролючого органу під час проведення перевірки позивача, зокрема послідовного та належного забезпечення її прав під час проведення документальної перевірки, гарантованих законом.

Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач могла не чекаючи повідомлення відповідача про поновлення проведення документальної перевірки надати за місцезнаходженням контролючого органу відповідні документи первинного обліку, які вона відновила, оскільки такі дії є правом, а не обов`язком платника податків. Таке право платника податків не звільняє контролюючий органу від обов`язку прийняти відповідний управлінский акт про поновлення перевірки та доведення його до відома платника податків. Тобто в спірному випадку позивач мала правомірні очкування про те, що її належним чином буде повідомлено про дату й час з якого поновлено проведення документальної позапланової виїзної перевірки і вона матиме можливість безпосередньо під час проведення такої перевірки надати такі документи разом із відповідними поясненнями.

Суд зазначає, що таке порушення прав позивача під час перевірки є суттєвим, оскільки фактично позбавили позивача надати пояснення та докази, які б могли вплинути на правомірність висновків контролюючого органу.

Водночас суд, з огляду на висновок про суттєве порушення відповідачем процедури проведення перевірки, яке вплинуло на її результат, вважає, що немає потреби досліджувати правомірність висновків контролюючого органу, оскільки це потребуватиме дослідження тих доказів, які не були з поважних причин надані позивачем під час проведення перевірки, тобто фактично вимагатиме повторного проведення, але вже судом документальної перевірки позивача, що не відповідатиме завданням правосуддя, та буде суперечити встановленому Конституцією України розподілу влад в державі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 виходила з того, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Вказані висновки також є релевантними та неодноразово були застосовані судами в справах, предметом розгляду яких виступали податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками фактичних податкових перевірок (постанови Верховного Суду від 04 вересня 2020 року справа № 821/1274/18, від 29 грудня 2021 року по справі №140/2889/21, від 01 червня 2022 року по справі №520/7331/21, від 04 травня 2022 року по справі № 120/6683/20-а, від 11 липня 2022 року справа №120/5728/20-а, від 22 червня 2022 року справа № 580/2615/21, від 03 серпня 2023 року справа № 640/7480/19).

Наведене вище дозволяє дійти висновку, що документальну перевірку ОСОБА_1 проведено контролюючим органом за відсутності позивача, неповідомленої належним чином про її проведення, а тому така перевірка є протиправною та не породжує жодних правових наслідків, а акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області не довело суду правомірність податкових повідомлень-рішень від 31.10.2024 № 1-0909-UA0067596 та № 1-0909-UA006759696.

Отже, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408, рішення від 06.03.2024 № 006150/2408 з порушенням податкового закону, необгрунтовано, недобросовісно та розсудливо, без забезпечення права ОСОБА_1 на участь у прийнятті вказаних індивідуальних актів.

Ефективним способом захисту порушеного права позивача в такому випадку є скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408 та рішення від 06.03.2024 № 006150/2408.

Підсумовуючи, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову судом повністю, позивач має право на відшкодування понесених судових витрат у справі.

В спірному випадку суд ухвалою від 23.05.2025 звільнив позивача від сплати судового збору за подання цього позову до суду. Доказів понесення позивачем інших судових витрат у справі суду не подано.

Отже, в суду немає правових підстав для розподілу судових витрат між сторонами.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 260, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 06.03.2024 №№ 006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу від 06.03.2024 № Ф-006149/2408.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 № 006150/2408.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 .

Відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, код ЄДРПОУ -43968084, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 03.03.2026.