Справа № 640/15551/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селслайн» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ТОВ «Вайр-Плюс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 28.02.2020 № та від 28.02.2020 № .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2025 року змінено назву позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» (, місцезнаходження 04070, м. Київ, вул. Спаська, буд. 39, літера А, офіс 3) на Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛСЛАЙН» (, місцезнаходження: Україна, 04123, місто Київ, вул. Межова (Подільський р-н), будинок 4).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 25 028,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним та невірним з`ясуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального права.

Також апелянт просить здійснювати розгляд справи за участю сторін.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року та від 11 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Щодо клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з поданого клопотання, в такому не наведено жодних доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Дослідивши клопотання апелянта, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, колегія суддів дійшла висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, станом на 05.08.2025 згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань юридична особа з кодом має назву ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЕЛСЛАЙН", ідентифікаційний код 38536362, місцезнаходження: Україна, 04123, місто Київ, вул. Межова (Подільський р-н), будинок 4, Керівник: ОСОБА_1 , Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 23.09.2024 14:50:10, 021030200, Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого).

До 23.09.2024 юридична особа з кодом мала назву Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС».

Згідно із інформацією про відстеження поштового відправлення з трек-номером 725 з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта» позивачем 24.01.2020 отримано:

- лист ГУ ДПС у м. Києві від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05 «Про надання інформації», в якому зазначено, що з 17.01.2020 в приміщенні ГУДПС у м. Києві буде проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) з метою дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з ПДВ та ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства; ГУ ДПС у м. Києві у зв`язку з проведенням перевірки просить посадових осіб ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» 28.01.2020 о 16:00 год. з`явитися для ознайомлення з результатами перевірки до Головного управління ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2, каб. 313 (т.1 арк.спр. 23);

- повідомлення від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05, в якому зазначено, що на підставі п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та ст.79 Податкового кодексу України та наказу № 401 від 16.01.2020 ГУ ДПС у м. Києві буде проведено з 17.01.2020 за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, буд. 2, к.313, документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) з метою дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з податку на додану вартість та ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємства; викладено вимогу надати до перевірки документи по взаємовідносинах з зазначеними контрагентами; додаток: копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (т.1 арк.спр. 24-25);

- наказ ГУДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362), яким визначено на підставі п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» з 17.01.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 3 робочі дні; підстава : доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.01.2020 № 78/26-15-05-04-05 (т.1 арк.спр. 27).

Відповідач у відзиві не спростовує факту отримання листа від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05, повідомлення від 13.01.2020 № 5210/10/26-15-05-04-05, наказу ГУДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401, позивачем 24.01.2020.

У період з 17.01.2020 по 21.01.2020 на підставі службового посвідчення КВ № 000975, виданого ГУ ДФС у м. Києві, Жовтуном Ярославом Віталійовичем, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за ризиковими операціями управління спеціальних перевірок Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування, інспектором податкової та митної справи ІІІ рангу, відповідно до п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) за грудень 2016 року, показників декларації з податку на додану вартість та з ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) за січень 2017 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображення у декларації з податку на прибуток підприємств, за наслідками якої складено Акт від 28.01.2020 № 100/26-15-05-04-05/38536363 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) (т.1 арк.спр. 30-58).

Згідно із розділом IV Акта перевірки «Висновок» перевіркою ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.12.2016 по 31.01.2017, 2017 рік, встановлені порушення:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на суму 20 022,00 грн;

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст. 185, п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 24297 грн, в т.ч. по періодах січень 2017 року: 24 297 гривень;

- п.44.1, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України - посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

14.04.2020 за № 1/1420 ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» направлено до ГУ ДПС у м. Києві заперечення на Акт від 28.01.2020 № 100/26-15-05-04-05/38536362, до яких додано копії банківських виписок, що підтверджують оплату ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» товарів, придбаних у ТОВ «Калісто Інтел».

18.02.2020 ГУ ДПС у м. Києві направлено ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» за вих. № 30180/10/26-15-05-04-05 повідомлення про розгляд заперечень у приміщенні ГУДПС у м. Києві 24.02.2020 на 10:30 (м. Київ, вул. Смілянська, буд. 6, каб. № 513).

У листі ГУ ДПС у м. Києві від 26.02.2020 № 35050/10/26-15-05-04-05 «Про розгляд заперечення» зазначено, що на розгляд заперечень заявник не з`явився, за результатами розгляду заперечення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» від 14.02.2020 № 1/1420 на акт перевірки від 28.01.2020 № 100/26-15-05-04-05/38536362 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» висновки акта залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

28.02.2020 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення - рішення:

- форми «Р» № , відповідно до якого на підставі акта №100/26-15-05-04-05/38536362 від 28.01.2020 встановлено порушення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» п.п.44.1, п.44.2 ст. 44, п.134.1.1, п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим згідно з п.п.54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та пункту 57.3 статті 57, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 11021000 на суму 25028 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями +20022, за штрафними (фінансовими) санкціями - 5 006 грн;

- форми «ПС» № , відповідно до якого на підставі акта №100/26-15-05-04-05/38536362 від 28.01.2020 та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу (в тому числі ЄРПН, ЄРАН) встановлено порушення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» п.п.44.1, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції 21081100.

17.03.2020 за вих. № 1/1703 ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» направлено до ДПС України скаргу на податкові повідомлення - рішення ГУДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , № (т.1 арк.спр.90-100), до якої додано копії банківських виписок, що підтверджують проведення розрахунку ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» з ТОВ «Юнівест- Інвест».

Рішенням ДПС України від 13.05.2020 № 15943/6/99-00-08-05-01-06 «Про результати розгляду скарги» податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 28.02.2020 № , № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені рішення податкового органу та незгода з ними слугували підставою звернення позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд вказав про те, що допущені відповідачем процедурні порушення при призначенні та проведенні перевірки безпосередньо вплинули на правильність висновків контролюючого органу за наслідками такої перевірки, оскільки позбавили можливості позивача надати до перевірки документи на підтвердження відповідних показників податкової звітності, що свідчить про необґрунтованість висновків про відсутність у позивача первинних документів, та вплинули на обґрунтованість і законність прийнятих за результатами перевірки рішень.

Наведені висновки судова колегія погоджує з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

У наказі Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 401 підставами для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» зазначено підпункти 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, стаття 79 Податкового кодексу України, та доповідна записка Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування від 10.01.2020 № 78/26-15-05-04-05.

Стаття 86 ПК України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.

Так, пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачає, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За правилами підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки. (підпункт 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

У підпункті 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України деталізовано питання, які підлягають вирішенню під час розгляду матеріалів перевірки комісією з питань розгляду заперечень, та передбачено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Про можливість надання податковому органу додаткових документів після закінчення перевірки вказують і положення пунктів 44.6, 44.7 статті 44 ПК України.

Так, пункт 44.6 статті 44 ПК України також передбачає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства (зокрема, але не виключно, у постановах від 28 березня 2023 року у справі № 810/3270/16, від 27 червня 2019 року у справі № 806/343/17) та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 ПК України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.

У постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 826/285/15 Верховний Суд вказав, що зміст пункту 86.7 статті 86 ПК України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач направив платнику ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» запит від 15.08.2019 № 154989/10/26-15-14-04-05-14 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», у якому, з посиланням на п.п.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п.20.1 ст. 20, п.1 та 3 абзацу третього п.п. 73.3 ст. 73, п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, зазначив, що виявлено факти, які свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» (код 38536362) даних податкового кредиту у загальній сумі 34 060,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «ВФ АГРО ТЕРРА» (код 40649744) у сумі 9 763 грн за жовтень 2016 року, ТОВ «Юнівест-Інвест» (код 40821979) у сумі 5 758 грн за грудень 2016 року, показників декларацій з податку на додану вартість, та ТОВ «Калісто Інтел» (код 40993542) у сумі 18 539 грн за січень 2017 року, показників декларацій з податку на додану вартість та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

Вказав про необхідність надання документів, зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано ТМЦ (у разі укладання правочину в усній формі надати письмові пояснення), рахунки - фактури, видаткові накладні, які підтверджують факт придбання ТМЦ, платіжні доручення, що підтверджують факт оплати ТМЦ; первинні документи щодо транспортування продукції, оборотно-сальдові відомості по рахунках: 10, 311, 361, 631, 371; відомості щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування по взаємовідносинах із ТОВ «ВФ АГРО ТЕРРА», ТОВ «Юнівест-Інвест» та ТОВ «Калісто Інтел» (регістри витрат за періоди в яких були відображено взаємовідносини з зазначеними контрагентами); сертифікати відповідності товарів, паспорта заводів виробників, дозволи та свідоцтва, щодо підтвердження якості, всі необхідні висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів, відповідних фахівців та необхідної виробничої бази, матеріалів, комплектуючих тощо; інші документи.

06.09.2019 відповідач одержав лист ТОВ «ВАЙР ПЛЮС» від 04.09.2019 вих. № 1/0409 «Про надання інформації», яким на запит від 15.08.2019 № 154989/10/26-15-14-04-05-14 надано документальне підтвердження по господарських відносинах з контрагентами ТОВ «ВФ Агро Терра» код за в жовтні 2016 року, ТОВ «Юнівест -Інвест» код за в грудні 2016 року, ТОВ «Калісто Інтел» код за в січні 2017 року. До листа від 04.09.2019 вих. № 1/0409 додані документи на 18 арк., зокрема, по взаємовідносинам з ТОВ «Юнівест-Інвест»: договір поставки від 07.12.2016 № 0712/1, рахунок - фактура від 07.12.2016 № 244, видаткова накладна від 07.12.2016 № 244, специфікація № 1; з ТОВ «Калісто Інтел»: договір поставки від 03.01.2017 № 0301/1, рахунок-фактура від 03.01.2017 № 212, видаткова накладна від 03.01.2017 № 212, специфікація № 1, рахунок - фактура від 12.01.2017 № 222, видаткова накладна від 12.01.2017 № 222, специфікація № 2.

Наказ про проведення перевірки від 16.01.2020 та повідомлення від 13.01.2020 направлені на адресу позивача засобами поштового зв`язку 16.01.2020 та отримані ним 24.01.2020, при цьому перевірка розпочалась 17.01.2020, і, як зазначено в п.2.1 розділу ІІ Акта перевірки проведена з 17.01.2020 по 21.01.2020.

Як вже зазначалось вище, контролюючий орган вправі розпочати проведення документальної позапланової перевірки платника податків лише у випадку, коли такому платнику до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до вимог статті 79 ПК України повідомлення про проведення перевірки має формуватися після видання наказу про проведення перевірки.

Однак, повідомлення датовано 13.01.2020, а наказ, на яких міститься посилання в цьому повідомленні - 16.01.2020.

Отримання позивачем наказу про проведення перевірки 24.01.2020, в той час як така проведена у період з 17.01.2020 по 21.01.2020, свідчить про неможливість позивачем надати документи, що належать до предмета перевірки або пов`язані з предметом перевірки, внаслідок неповідомлення його про проведення перевірки до її початку та під час її проведення.

Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать, що контролюючий орган, розпочавши проведення документальної позапланової невиїзної перевірки 17.01.2020, тобто наступного дня після складення та надсилання наказу про проведення перевірки від 16.01.2020, не пересвідчився у дотриманні обов`язкових умов, які надають право контролюючому органу провести документальну позапланову перевірку у платника податків, визначених пунктом 78.4 статті 78 та пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, а саме вручення платнику податків до початку її проведення копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Крім того, у акті спірної перевірки зазначено, що ТОВ «Вайр Плюс» на запит від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05, надісланого 16.01.2020, не надало документального підтвердження здійснення взаємовідносин з ТОВ «Юнівест - Інвест» за грудень 2016 року, показників декларації з ПДВ та з ТОВ «Калісто Інтел» за січень 2017 року показників декларації з ПДВ та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

З урахуванням того, що спірна перевірка розпочалась 17.01.2020, на наступний день після направлення листа з вимогою про надання інформації, відтак строк для надання відповіді, передбачений п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України (15 календарних днів з дати отримання запиту), не був дотриманий відповідачем.

При цьому, зі змісту такого запиту від 13.01.2020 № 5211/10/26-15-05-04-05, надісланого 16.01.2020, вбачається, що він містить лише інформацію про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вайр Плюс» та запрошення посадових осіб з`явитися 28.01.2020 для ознайомлення з результатами перевірки до Головного управління ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 2, каб. 313.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У розвиток зазначеного підходу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Колегія суддів доходить висновку, що встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, від 28 квітня 2025 року у справі № 320/34847/23.

Суд зауважує, що порушення порядку проведення перевірки призвело до звуження прав позивача як платника податків, що свідчить про протиправність здійсненого заходу податкового контролю та прийняття за його наслідками актів індивідуальної дії, оскільки описані вище порушення виключають допустимість як доказів відомостей, отриманих в ході такої перевірки, та, відповідно, нівелюють її результати, та, як наслідок, вимагають скасування прийнятих за її результатами рішень контролюючого органу.

Таким чином, покликання апелянта на виявлені факти документального оформлення господарських операцій позивача з ТОВ «КАЛІСТО ІНТЕЛ» () та ТОВ «ЮНІВЕСТ-ІНВЕСТ» () за відсутності факту їх реального здійснення, судова колегія відхиляє за безпідставністю.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі № 640/15551/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

О.М. Кузьмишина