Справа № 420/7132/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/7132/24

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

повний текст судового рішення

складено 02.12.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі Управління) та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління щодо не застосування пункту 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704) в редакції, чинній з 29.01.2020, при обчисленні в період з 29.01.2020 по 25.03.2021 включно ОСОБА_2 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом №294-IX на 01.01.2020, Законом №1082-IX на 01.01.2021.

- зобов`язати Управління перерахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.01.2020 по 23.03.2021 включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до Постанови №704 та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року позов задоволено.

21.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача (вх. №38306/25), в якій він просить зобов`язати Управління у місячний строк подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №420/7132/24.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 зобов`язано Управління подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/7132/24 від 13.05.2024, протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

13.06.2025 від Управління надійшов лист (вх. №ЕП/9025/25) на виконання ухвали суду від 30.04.2025, в якому повідомлено, що залишки коштів на рахунках відсутні. Листом від 07.05.2025 № 3.1/135 до Міністерства юстиції України направлено інформацію щодо потреби додаткового фінансування на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 № 420/7132/24. Кошти будуть виплачені за умови надходження фінансування.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 постановлено відмовити у прийнятті вказаного звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у адміністративній справі №420/7132/24; встановити новий строк відповідачу для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 в адміністративній справі №420/7132/24 в 30-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду; накласти на Управління ОСОБА_1 штраф в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 грн.

21.07.2025 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№73825/25), в якій він просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 y справі № 420/7132/24 в частині накладення штрафу, посилаючись на ст.149 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким прийняти звіт про виконання рішення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що положення ст.149 КАС України стосуються штрафів, які накладаються за порушення процесуальних норм під час судового розгляду, а не за невиконання рішень на стадії виконавчого провадження.

Також суд зазначив, що на момент винесення ухвали суду від 23.06.2025 про накладення штрафу, судом було згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що керівником Управління є ОСОБА_1 , тому саме до зазначеної особи слід застосувати штраф у порядку ст.382-3 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 382-3 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частинами першою-третьою статті 382-1 Кодексу адміністративного суду України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Відповідно до частин першої та другої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту (частина перша статті 382-3 КАС України).

Згідно з частинами третьою, десятою, одинадцятою статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення; у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень; якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Так, дійсно частиною шостою статті 149 КАС України передбачено, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Проте, як вірно зауважив суд 1-ї інстанції, положення статті 149 КАС України стосуються штрафів, які накладаються за порушення процесуальних норм під час судового розгляду, а не за невиконання рішень на стадії виконавчого провадження.

Враховуючи, що КАС України не містить норм, які передбачають можливості звернення до суду з клопотання про скасування ухвали про стягнення штрафу на стадії виконання рішення суду з підстав, наведених у заяві, суд 1-ї інстанції вірно визнав заяву необґрунтованою.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що на теперішній час він не перебуває на посаді начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, оскільки на момент прийняття ухвали суду від 23.06.2025 про накладення штрафу, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що керівником Управління є саме ОСОБА_1 , тому саме до зазначеної особи слід застосувати штраф у порядку ст.382-3 КАС України.

На підставі вищевикладеного, колегія судді вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції щодо відсутності підстав для прийняття звіту та наявності підстав для накладення штрафу.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а ухвалу 02 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк