Справа № 520/15025/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р. Справа № 520/15025/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/15025/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІАД ГРУП»

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРІАД ГРУП» (далі по тексту позивач, ТОВ «КАРІАД ГРУП») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач-2, ДПС України), в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1240941/45562988 від 24.01.2025 та Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1240942/45562988 від 24.01.2025 про відмову ТОВ «КАРІАД ГРУП» в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 18.12.2024 та №2 від 19.12.2024 ТОВ «КАРІАД ГРУП», за датою фактичного їх подання.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 27 жовтня 2025 року, яким позов ТОВ «КАРІАД ГРУП» задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1240941/45562988 від 24.01.2025 про відмову ТОВ «КАРІАД ГРУП» в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1240942/45562988 від 24.01.2025 про відмову ТОВ «КАРІАД ГРУП» в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язав ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 18.12.2024 та №2 від 19.12.2024 ТОВ «КАРІАД ГРУП» датою фактичного їх подання.

Стягнув з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «КАРІАД ГРУП» сплачений судовий збір в сумі 4844,80 грн.

Надав ТОВ «КАРІАД ГРУП» строк п`ять днів після ухвалення рішення для подання суду доказів про розмір витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи.

30.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив ухвалити додаткове судове рішення у справі № 520/15025/25 щодо розподілу судових витрат, яким стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України на користь ТОВ «КАРІАД ГРУП» витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 10 000 гривень 00 копійок.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалив додаткове рішення від 03 листопада 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнив частково.

Стягнув з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «КАРІАД ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині вимог - відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС у Харківській області в частині задоволених вимог, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення в цій частині та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні вимог заяви про розподіл витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Харківській області навело приписи КАС України та висновки Верховного Суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ДПС України, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні вимог заяви про розподіл витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ДПС України також посилалося на приписи КАС України та висновки Верховного Суду.

Вважає, що судом першої інстанції при винесенні рішення не було досліджено обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, не надано оцінку їх неминучості та практичному значенню для розгляду цієї справи, з огляду на її складність.

Звертає увагу суду, що представником Позивача було подано на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу: копію договору про надання правої (правничої) допомоги від 02.06.2025 № 02/06/2025, додаток № 1 Протокол визначення розміру гонорару від 02.06.2025, акт приймання передачі наданих послуг від 29.10.2025 № 23/10/2025, детальний опис робіт (наданих послуг).

Вважає, що Адвокатом не надано опису здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а лише надано документи, які не повністю розкривають зміст виконаної ним роботи для надання правової допомоги ТОВ «КАРІАД ГРУП».

Крім того, не надано жодного деталізованого звіту та документальних підтверджень щодо таких дій як: підготовка до судового засідання, проведення первинних консультацій, визначення і узгодження правової позиції, тактики захисту клієнта, письмових пояснень та понесених ним на це витрат. Таким чином, не вбачається документальних підтверджень, на підставі яких адвокатом було включено до звіту про надання правової допомоги вищезазначені дії, та на підставі чого представником Позивача було розраховано надання послуг та їх вартість.

Покликається на неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу.

Позивач подав відзив, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказав про безпідставність та необґрунтованість доводів апелянтів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України посилаються в апеляційних скаргах та ТОВ «КАРІАД ГРУП» у відзиві на апеляційні скарги, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої (правової) допомоги в розмірі по 8000,00 грн.

Колегія суддів наголошує, що переглядає додаткове судове рішення лише в межах задоволених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у частині стягнутої з ДПС України на користь позивача суми витрат на правничу допомогу).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн до суду надано копії таких документів: копії договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/06/2025 від 02.06.2025; додатку №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/06/2025 від 02.06.2025; детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги; акту приймання-передачі наданих послуг; ордер на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІАД ГРУП»; копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/06/2025 від 02.06.2025 розмір гонорару, що належить до сплати адвокату, або надання правової допомоги безкоштовно визначається СТОРОНАМИ обопільно, з урахуванням Правил адвокатської етики, і положень Закону України «Про адвокатуру», і закріплюється у Додатку № 1 «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною Договору. 3.2. Гонорар сплачується АДВОКАТУ на умовах та у порядку, передбаченому Додатком № 1 до Договору.

Згідно з додатком №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/06/2025 від 02.06.2025 - Протоколом визначення розміру гонорару від «02» червня 2025 року, сторонами досягнуто згоди про розмір гонорару, що належить до сплати АДВОКАТУ за надання правничої допомоги КЛІЄНТУ в межах Договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/06/2025 від 02.06.2025 року з питання визнання в судовому порядку дій Головного управління Державної податкової служби України Харківській області, Державної податкової служби України протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинення певних дій, який станом на дату укладення даного Протоколу становить загальну суму 10 000,00 грн (десять тисяч гривень), з розрахунку 1 000,00 грн за одну годину надання послуг.

Відповідно до наданих Акта приймання-передачі наданих послуг № 29/10/2025 та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах справи № 520/15025/25, станом на 29.10.2025 адвокат надав позивачеві такі послуги:

- Первинна консультація Клієнта, погодження та складання Протоколу визначення розміру гонорару до Договору про надання правової допомоги тривалістю 1 година,

- Ознайомлення та вивчення наданих Клієнтом матеріалів. Отримання додаткових матеріалів тривалістю 2 година,

- Здійснення юридичного, аналітичного аналізу положень законодавства, пошук та вивчення судової практики Верховного суду з подібних питань тривалістю 2 година,

- Складання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду тривалістю 2 година,

- Складання інших заяв по суті справи, клопотань та/або заяв з процесуальних питань (за необхідності) тривалістю 2 година.

Надаючи оцінку вказаним послугам колегія суддів зазначає, що послуги з первинною консультацією Клієнта, погодження та складання Протоколу визначення розміру гонорару до Договору про надання правової допомоги пов`язані з не безпосереднім судовим розглядом, а з визначенням сторонами вартості роботи адвоката, що не має впливу на результати розгляду справи та не мають включатися до суми компенсації правничої допомоги.

Послуги з ознайомлення та вивчення наданих Клієнтом матеріалів, отримання додаткових матеріалів, здійснення юридичного, аналітичного аналізу положень законодавства, пошук та вивчення судової практики Верховного суду з подібних питань, складання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду, є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складання адміністративного позову, до якого входить вивчення, аналіз, складання документів та дії технічного характеру, а тому не можуть розглядатися окремо.

Колегія суддів при вирішенні питання про стягнення з ДПС України витрат на правничу допомогу, враховуючи наведені обставини, а також зміст, якість та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню до 5000 грн.

Твердження представника ДПС України про те, що судом першої інстанції при винесенні рішення не було досліджено обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, не надано оцінку їх неминучості та практичному значенню для розгляду цієї справи, з огляду на її складність спростовується змістом додаткового рішення суду першої інстанції.

Посилання представника ДПС України на те, що адвокатом не надано опису здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а лише надано документи, які не повністю розкривають зміст виконаної ним роботи для надання правової допомоги ТОВ «КАРІАД ГРУП» - позбавлено сенсу, оскільки позивач не заявляв про відшкодування витрат адвоката на ведення справи, а заявляв про відшкодування витрат на правничу допомогу, тобто на відшкодування гонорару, який позивач сплатив своєму адвокату за представництво інтересів у суду першої інстанції у цій справі.

Доводи представника ДПС України представника ТОВ «КАРІАД ГРУП» про не надання жодного деталізованого звіту та документальних підтверджень щодо дій адвоката не ґрунтується на законі та є безпідставними, оскільки жодний нормативно-правовий акт не визначає обов`язку сторін складати додаткові звіти, які повністю та детально розкривають суть кожної дій та кожного рішення сторін, у цьому контексті абсолютно достатніми є акт приймання передачі наданих послуг від 29.10.2025 № 23/10/2025 та детальний опис робіт (наданих послуг), які належним чином розкривають суть відповідних правовідносин.

Колегія суддів зазначає представникові ДПС України, що вартість наданих послуг була розрахована на підставі акту приймання передачі наданих послуг від 29.10.2025 № 23/10/2025 та детального опису робіт (наданих послуг).

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області не містять взагалі жодних обґрунтувань, зокрема таких, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, так само як і не містять розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

При цьому, ДПС України не вмотивувала жодним чином підстав апеляційної скарги стосовно повної відмови у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, а також не вказало, яку суму податковий орган вважає спів мірною та обґрунтованою для стягнення з нього на відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з ДПС України витрат на професійну правничу допомогу та вважає наявними підстави для стягнення витрат у розмірі по 5000,00 грн.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням викладеного та на підставі ч. 1 ст. 317 КАСУ колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а додаткове рішення суду І інстанції скасуванню в частині стягнення з ДПС України витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн, та залишенню без змін рішення суду І інстанції в частині стягнення на користь позивача з ДПС України на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України - задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі №520/15025/25 - скасувати в частині стягнення з Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІАД ГРУП» (21050, Вінницька обл., місто Вінниця, Вінницький район, вулиця Оводова Миколи, будинок, 51, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень).

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі №520/15025/25 в частині стягнення з Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІАД ГРУП» (21050, Вінницька обл., місто Вінниця, Вінницький район, вулиця Оводова Миколи, будинок, 51, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень). залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк