Справа № 629/3366/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р.Справа № 629/3366/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Ткаченко О. А., м. Лозова, Харківська область, повний текст складено 26.12.25 у справі № 629/3366/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

третя особа: Інспектор 2 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Маркова Ярослава Володимирівна

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також відповідач), третя особа: Інспектор 2 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Маркова Ярослава Володимирівна, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №4667916 від 06.05.2025 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч.1 ст.126, а провадження по адміністративній справі закрити.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивача була безпідставною та мала ознаки свавільного втручання у право на вільне пересування; що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, позивач неодноразово висловлював своє бажання скористатися допомогою адвоката. Уважає, що враховуючи особу позивача, відсутність негативних наслідків та публічний статус власника авто, суд мав підстави закрити справу за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4667916 від 06.05.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. В постанові вказано, що 06.05.2025 року о 14-10 год. м. Лозова, вулиця Павлоградська 107, водій, керуючи ТЗ трактором колісним реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом 2ПТС-4М реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на причеп, чим порушив п.2.1.6. ПДР Керування ТЗ особою, без реєстраційних документів на ТЗ.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕНА №4667916 від 06.05.2025 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, спірна постанова містить всі необхідні відомості, передбачені ст.283 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації, наявними в матеріалах справи, а отже відсутні підстави для скасування постанови серії ЕНА № 4667916 від 06.05.2025.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі також ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Причіп це транспортний засіб без власного двигуна, призначений для буксирування іншим механічним транспортним засобом (автомобілем, трактором).

За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 25.09.2019 у справі №127/19283/17.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

За приписами п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався.

Пункт 6 частини 1 ст.8 закону України «Про правовий режим воєнного стану» уповноважує військове командування разом із військовими адміністраціями в місцевостях, де введено воєнний стан, обмежувати рух транспортних засобів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 за №1455 затверджено Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан.

Пунктами 3-5 такого Порядку передбачено, що особливий режим це комплекс заходів, які здійснюються в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан, з метою недопущення несанкціонованого переміщення громадян України, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів.

Наказом Голови Національної поліції України від 14.02.2022 за № 124 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності» особовий склад Національної поліції, у тому числі Департаменту патрульної поліції, з 14.02.2022 переведено на посилений варіант несення служби та залучено до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 за № 1456 затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом, зробленим портативним відеореєстратором інспектора згідно з вимогами Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 за № 1026.

У відеозаписі з нагрудного відеореєстратора зафіксовано розгляд справи, який відбувався згідно з приписами чинного законодавства.

З відеозапису не вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці зупинки висловлював бажання скористатися допомогою адвоката.

Також у відеозаписі не зафіксовано факту здійснення психологічного тиску на позивача з боку працівників поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Докази звернення позивача до правоохоронних органів за фактом здійснення психологічного тиску відсутні.

Разом з цим, ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги позивачем не додано доказів наявності реєстраційного документа на причіп 2ПТС-4М реєстраційний номер НОМЕР_2 на день винесення постанови, крім того, з відеозапису вбачається, що у позивача відсутні реєстраційні документи на ТЗ, а саме, причіп 2ПТС-4М реєстраційний номер НОМЕР_3 , тож наявне порушення, за яке й було притягнуто позивача до відповідальності.

Ненадання на вимогу інспектора поліції реєстраційного документу на транспортний засіб є адміністративним правопорушенням, що передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що, зазначаючи про обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій або бездіяльності, позивач не врахував, що Верховним Судом сформовано правову позицію про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Колегія суддів наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність реєстраційного документу на транспортний засіб власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи, права заявляти клопотання. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції того, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивача була безпідставною та мала ознаки свавільного втручання у право на вільне пересування; що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, позивач неодноразово висловлював своє бажання скористатися допомогою адвоката, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки реєстраційного документу на причіп) мали місце, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови серії ЕНА №4667916 від 06.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, спірна постанова містить всі необхідні відомості, передбачені ст.283 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації, наявними в матеріалах справи.

Щодо посилання позивача на те, що враховуючи особу позивача, відсутність негативних наслідків та публічний статус власника авто, суд мав підстави закрити справу за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з цим відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції.

Тобто, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі частини першої статті 126 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, сфера застосування статті 22 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення) поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку - Інспектора 2 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Маркову Ярославу Володимирівну).

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові 31 жовтня 2019 року у справі №266/3228/16-а.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З огляду на положення статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2025 у справі № 629/3366/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц