Справа № 600/828/26-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/828/26-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 із розрахунком посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших видів грошового забезпечення, які обчислюються з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військове звання, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року для перерахунку основного розміру пенсії за відповідні роки;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, розрахованого у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону Україну «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, для проведення перерахунку основного розміру пенсії за відповідні роки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328 гривень.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд зауважує, що питання порядку та розміру сплати судового збору у справах, предметом яких є відмова уповноваженого органу у видачі особі довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня відповідного календарного року, переглядалось Верховним Судом у справі №580/2749/25 (постанова від 18 грудня 2025 року).

Так, у вказаній постанові Верховний Суд наголосив, що довідка про розмір грошового забезпечення є самостійним документом, який видається органом, з якого особу було звільнено із служби, для проведення перерахунку пенсії, та в якій зазначаються складові грошового забезпечення військовослужбовця (посадовий оклад та інші), зі зміною яких проводиться перерахунок пенсії.

Розмір посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу військовослужбовців станом на 1 січня 2019-2023 років визначалися виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. В подальшому правове регулювання грошового забезпечення військовослужбовців зазнало змін, визначивши для цих цілей прожитковий мінімум для працездатних осіб у вигляді сталої величини.

Враховуючи щорічну зміну правового регулювання в питаннях грошового забезпечення військовослужбовців розміру та його складових, наявні підстави вважати, що фактичні та юридичні підстави, які породжують право особи на звернення до суду за отриманням довідки про розмір грошового забезпечення за кожний календарний рік, є диференційованими.

Відповідно, Верховний Суд зробив висновок про те, що видача довідок за окремий календарний рік є самостійним юридичним обов`язком уповноваженого органу, оскільки його реалізація потребує проведення окремого перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця за кожний бюджетний рік з урахуванням зміни складових грошового забезпечення у відповідному році та оформлення у вигляді окремого документа відповідно. Позовні вимоги про зобов`язання відповідача підготувати довідки про розмір грошового забезпечення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 мають різний предмет, оскільки кореспондують окремим способам захисту, що випливають з самостійних обов`язків уповноваженого органу.

З огляду на викладене, Верховний Суд зазначив, що позовна вимога про зобов`язання підготувати довідки про розмір грошового забезпечення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки не є однією позовною вимогою в розумінні Закону «Про судовий збір» для визначення розміру сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки:

- зміст зобов`язання полягає у підготовці й наданні довідок окремо з кожної нормативної підстави (зокрема у період 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 років);

- кожна довідка є окремим індивідуальним актом, що має власний зміст, та яка виражена в індивідуальній формі, та є у подальшому, зокрема, для органів Пенсійного фонду України, окремою підставою для здійснення перерахунку пенсії за відповідний період, а тому зобов`язання органу її видати за певний період є самостійним способом захисту прав позивача, що дає змогу стверджувати про подільність предмету позову.

Дослідивши зміст цієї позовної заяви та заявлених у ній вимог, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 грудня 2025 року у справі №580/2749/25, суд зауважує, що позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, а саме щодо зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року.

Об`єднання позивачем в одному позові вимог, які можуть бути окремим самостійним предметом оскарження у різних позовах, не звільняє його від обов`язку сплати судового збору як за кожну окрему вимогу немайнового характеру.

Тому за подання цього позову до суду позивач мав сплатити судовий збір за чотири пред`явлені вимоги немайнового характеру в сумі 5324,80 грн (1331,20 грн*4).

Натомість позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 1331,20 грн. Відтак, недоплата судового збору складає 3993,60 грн (5324,80 грн 1331,20 грн).

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання документа про сплату судового збору у розмірі 3993,60 грн.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк