Справа № 159/165/26
Суддя: Смалюх Р. Я.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/165/26
Провадження № 2-а/159/25/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха Р.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Клевецької О.М.

позивача - не з`явився,

відповідачі - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції (далі Виконавчий комітет або відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови серії ТЕ №00177708 від 19.05.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.162-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 грн (далі оскаржувана постанова). Правопорушення полягало у тому, що автомобіль Ford Focus С-МАХ днз НОМЕР_1 28.04.2025 11.09 год перебуваючи за адресою м. Тернопіль, Площа Героїв Євромайдану не здійснив оплату за паркування на платному майданчику чим порушим ч.1 ст.52-2 ЗУ «Про дорожній рух» та абз.2 п.26 Правил паркування транспортних засобів.

Позовна заява мотивована тим, що у тексті оскаржуваної постанови вказано, що правопорушення зафіксовано за допомогою «фотозйомки та/або відеозапису», що вказує на відсутність чіткого зазначення способу фіксації правопорушення. Також у постанові зазначено назву технічного засобу, яким здійснювалась фіксація ПАК Інспектор, але відсутній точний його номер чи інші ідентифікуючі ознаки конкретного технічного засобу. Крім того позивач зазначає, що він є особою з інвалідністю першої групи і самостійно майже не пересувається, а тому у зазначеній у постанові час позивач фізично не міг перебувати у м. Тернополі, оскільки проживає у Ковелі. Позивач також повідомляє, що у вказаний у постанові час належний йому автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_2 , який 09.08.2025 зареєстрував цей автомобіль на своє ім`я ставши його власником.

Також позивач вважає, що вказаний автомобіль не був припаркований у час та місці, які вказані в оскаржуваній постанові.

Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (далі - Управління) подало відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнало у повному обсязі та просило суд відмовити у задоволенні позову.

Управління наголошує, що Управління муніципальної інспекції є виконавчим органом, який згідно з Положенням та ст. 213, 219 КУпАП уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері паркування та накладати стягнення через інспекторів з паркування. 28.04.2025 водій транспортного засобу FORD здійснив користування майданчиком для платного паркування без оплати послуг понад 10 хвилин, чим порушив п. 26 Правил паркування (Постанова КМУ № 1342). Фіксація правопорушення здійснювалася в режимі фотозйомки за допомогою приладу «ПАК Інспектор», який пройшов сертифікацію та стандартизацію. Фотознімки автомобіля позивача було зроблено з різних ракурсів із зазначенням дати, часу та географічних координат. Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, відповідальність за такі правопорушення несе фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб (у даному випадку позивач). Також Управління зазначає, що транспортний засіб був розташований на платному місці, а не на місці для осіб з інвалідністю, що є порушенням спеціальних умов безоплатного паркування.

Враховуючи наведене, та положення ст. 14-2, 122, 152-1, 213, 219, 279-1 КУпАП; Постанови КМУ № 1342 від 03.12.2009; Постанови КМУ № 585 від 25.05.2011 просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначає про свою незгоду з аргументами відповідача та вважає їх неспроможними для відхилення позовних вимог.

Позивач вказує, що у відзиві не спростовано факт того, що в самій постанові не було чітко визначено, чи здійснювалася фотозйомка, чи відеозапис. Формулювання «та/або» є не чітким. Стверджує, що надані відповідачем роздруківки фотознімків не мають статусу «копій», оскільки незрозуміло, яким оригіналам вони відповідають. Фото не мають прив`язки до місцевості та не містять вмонтованих даних про дату і час безпосередньо на зображенні.

Крім того позивач наголошує, відповідач не надав свідоцтва про періодичну повірку «ПАК Інспектор», що порушує Закон «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Ухвалою від 10.01.2026 суд відкрив провадження у справі, поновив позивачу пропущений строк на звернення з адміністративним позовом, судове засідання у справі призначив на 29.01.2026. Також суд витребував з Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради усі наявні у нього матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за оскаржуваною постановою.

27.01.2026 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

29.01.2026 до суду надійшли витребувані судом документи від Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, яке також подало відзив.

29.01.2026 у судове засідання учасники справи не прибули, оскільки у суду були відсутні докази належного оповіщення відповідача, суд ухвалою від 29.01.2026 відклав розгляд справи на 16.02.2026.

11.02.2026 до суду надійшла відповідь на відзив н позовну заяву.

У судове засідання 16.02.2026 учасники справи не прибули, хоча були повідомлені про час і місце його проведення у передбачений КАС України спосіб суд відклав розгляд справи на 02.03.2026.

02.03.2026 у судове засідання учасники справи не прибули, хоча належно були повідомлені про час, даті і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилися, суд вважає з можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.

Постановою ТЕ №00177708 від 19.05.2025 про накладення адміністративного стягнення з порушенням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.300 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Правопорушення полягало у тому, що автомобіль Ford Focus С-МАХ днз НОМЕР_1 28.04.2025 11.09 год перебуваючи за адресою м. Тернопіль, Площа Героїв Євромайдану не здійснив оплату за паркування на платному майданчику чим порушим ч. 1 ст. 52-2 ЗУ «Про дорожній рух» та абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів.

Зазначено, що фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу ПАК Інспектор.

У постанові також зазначено, що відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст. 14-2 КУпАП, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених ст. 270-3 КУпАП.

Копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач є особою з інвалідністю першої групи довічно.

Копією рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про уповноваження працівників управління муніципальної інспекції на виконання функцій інспекторів з паркування» підтверджується наділення працівників Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради повноваженнями на здійснення функцій інспекторів за паркування та уповноваження їх на здійснення розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч.1 ст.152-1 КУпАП.

Копією схеми організації дорожнього руху на Площі Героїв Євромайдану у м. Тернопіль, підтверджується наявність зони паркування на зазначеній площі, та окремих місць для паркування для осіб з інвалідністю.

Зі схеми видно, що біля місць організації стоянки встановлені дорожні знаки 5.38 «Місця для стоянки» та знак 7.17 «Інваліди» (в редакції Правил дорожнього руху України на дату складання схеми серпень 2020).

Суд звертає увагу, що на доданій схемі відсутня інформація про встановлення біля знаків 5.38 «Місця для стоянки» таблички до дорожнього знаку 7.14 «Платні послуги».

З доданих фотографій автомобіля днз НОМЕР_1 суд встановив, що його фотофіксацію здійснено 28.04.2025, зокрема о 10.59.15 год та в 11.09.33 год на Площі Героїв Євромайдану в зоні місць для стоянки. У верхньому правому куті фотографій міститься інформація про координати місця проведення фотозйомки, зокрема 49.5487914,25.5917735, при введенні яких у Googl Maps в мережі Інтернет відображається Площа Героїв Євромайдану у м. Тернополі.

На автомобілі відсутній знак, який би вказував, що автомобілем керує особа з інвалідністю.

На долучених до справи фотографіях не зафіксовано наявність на місці для стоянки де перебував автомобіль позивача таблички до дорожнього знаку «Платні послуги».

Сертифікатом відповідності 13.09.2023 підтверджується, що програмно апаратний комплекс Інспектор пройшов сертифікацію як прилад контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функцією фото-відеофіксації, вимірювач просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів, дистанціні.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, а саме щодо порушення правил паркування транспортних засобів, що полягало у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі «КУпАП») порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

У примітці до ст. 152-1 КУПАП зазначено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд встановив, що станом на 28.04.2025 власником автомобіля днз НОМЕР_1 був позивач, що ним і не оспорюється.

Фіксування правопорушення у справі в якій винесено оскаржувану постанову здійснювалося шляхом фотофіксації інспектором з паркування, за відсутності особи, яка керувала транспортним засобом.

Отже, саме позивач, є особою, яка відповідно до вимог примітки до ст. 152-1 та ст. 14-2 КУПАП є відповідальною особою, яка несе відповідальність за вчинення правопорушення передбаченого у ч. 1 чт. 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, посилання позивача на те, що 28.04.2025 автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_2 , а не у нього, не звільняють позивача від відповідальності передбаченої ч. 1 ст.152-2 КУпАП, якщо він не повідомив про це у встановлений ст. 279-3 КУпАП спосіб. Можливість реалізації права передбаченого ст. 279-3 КУпАП позивачу було роз`яснено в оскаржуваній постанові, про що зазначав суд вище.

Як передбачено ч. 1 ст. 219 КУпАП, виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування (ч.3 статті 219 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.5 ст.258 КУПАП).

Відповідно до зазначених вище положень законодавства, саме виконавчі комітети органів місцевого самоврядування наділені повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, які передбачені ч.1 ст.152-1 КУпАП.

Отже, саме Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, як орган, який законом уповноважений розглядати таку категорію справ, є належним відповідачем у справі про скасування оскаржуваної постанови.

Як вище встановив суд, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради уповноважив працівників Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради на здійснення фіксування порушень та розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст.152-1 КУпАП.

Отже суд дійшов висновку, що прийняття оскаржуваної постанови відбувалося уповноваженою на те посадовою особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1 Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Водночас, п. 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дорожній знак 5.42.1-5.42.3 «Місце стоянки» - місця та майданчики для стоянки транспортних засобів. Знак 5.42.2 позначає криті (підземні та надземні) стоянки, 5.43 ПДР України «Зона стоянки» - позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Табличка 7.14 - «Платні послуги» - застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки за платній основі.

У ч.1 ст.52-2 ЗУ «Про дорожній рух» зазначено, що при розміщенні транспортних засобів на майданчику для платного паркування особи, які розміщують транспортні засоби на такому майданчику, оплачують вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортного засобу згідно з тарифом, встановленим органом місцевого самоврядування відповідно до порядку формування тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Інспекторам з паркування забороняється приймати грошові кошти у готівковій формі в рахунок оплати вартості таких послуг та/або в рахунок оплати штрафів, накладених на місці вчинення правопорушення.

У пункті 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів» зазначено, що користувач зобов`язаний: поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки; після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

З доданих до позовної заяви фотографій автомобіля днз НОМЕР_1 та зазначених на них координатах (зокрема 49.5487914,25.5917735) суд встановив, що фотозйомки автомобіля були здійснені на Площі Героїв Євромайдану в зоні місць для стоянки автомобілів 28.04.2025. Зазначений автомобіль здійснював стоянку на місці стоянки для автомобілів більше 10 хвилин з 10.59.15 год по 11.09.33 год.

У зв`язку з наведеним, суд не погоджується з твердженням позивача, що із доданих фотографій не можливо встановити місцезнаходження автомобіля.

Також суд не погоджується, що здійснення фотофіксації Програмним апаратним комплексом Інспектор є недопустимим доказом, оскільки цей комплекс пройшов сертифікацію відповідності, як пристрій для контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функцією фото-відеозйомки та вимірюванням просторово-часових параметрів місцезнахоження транспортних засобів, що підтверджується відповідним сертифікатом.

У матеріалах справи відсутні докази того, що оплата за стоянку зазначеного автомобіля була здійснена.

Водночас ні на фотографіях автомобіля, ні на схемі організації дорожнього руху не зазначено, що біля знаків «Місце стоянки» були розміщені таблички до знаку «Платні послуги».

Також у матеріалах справи відсутнє рішення органу місцевого самоврядування яким би підтверджувалось, що стоянка у зазначеному вище місці є платною.

Від так, суд дійшов висновку, про недоведеність обов`язку здійснювати оплату за стоянку автомобіля у вказаному місці (Площа Героїв Євромайдану у м. Тернополі) 28.04.2025.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 15.05.2019, у якій суд зробив висновок щодо недостатності визнання вини особою для встановлення факту вчиненого нею правопорушення.

Оскількиз наявних у справі матеріалів суд не може встановити ту обставину, що автомобіль позивача 28.04.2025 перебував на платному майданчику для паркування, суд не може встановити те, що позивач, не здійснивши оплату за паркування порушив ч.1 ст.52-2 ЗУ "Про дорожній рух" та абз 2 п. 26 Правил паркування.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповаідач, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів порушення позивачем првил паркування, відтак не доведено, що у діянні позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а це є підставою для закриттяпровадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку,застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-2 КУпАП є протиправною, а тому постанову про адміністративне правопорушення серії ТЕ №00177708 від 19.05.2025 належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (п. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати, адже є особою з інвалідністю 1 групи.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТE №00177708 від 19.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 152-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 );

Відповідач Виконавчий комітет Тернопільської міської ради в особі Управління муніципальної інспекції (46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5; ).

Повний текст судового рішення складено 02.03.2026.

Суддя Р.Я. Смалюх