Справа № 240/17140/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/17140/23

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства-Фірми "Мрія 2000" до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

встановив:

Приватне підприємство-Фірма "Мрія 2000" звернулося до суду з позовом до Житомирської митниці, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати винесені Житомирською митницею Рішення про коригування митної вартості від 29 травня 2023 року №UA101000/2023/000137/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000731 від 29 травня 2023 року.

В обґрунтування позову вказує, що на виконання приписів ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, одночасно з МД та відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, позивачем було надано документи, які підтверджують застосування основного методу - за ціною товару. Однак, відповідачем було прийнято оскаржувані рішення, які, на переконання позивача є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що підставою для прийняття митним органом оскаржуваних Рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товарів та Картки відмови у митному оформленні наявною була сукупність наступних умов: виявлення митним органом розбіжностей у поданих для митного оформлення товарів документах, які унеможливлювали визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору, не підтвердження транспортних витрат на перевезення оцінюваних товарів, які є складовою митної вартості цих товарів, оскільки ввезені товари були придбані позивачем на умовах FОB Xingang, встановлена митним органом об`єктивна неможливість визначення (підтвердження) митної вартості товарів за ціною договору.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 20.02.2023 між Royalbaby Cycle Beijing Co., LTD (Китай) (Продавець) та Приватним підприємством - фірмою "Мрія 2000" укладено Контракт №RB2023/02.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України товару - велосипеди без двигуна дитячі з шарикопідшипниками з країни відправлення Китаю, виробник та постачальник - «Royalbaby Cycle Beijing Co., LTD», уповноваженою особою позивача до митного органу було подано митну декларацію №23UA22U3, в вказано, що митну вартість визначено за основним методом, за ціною договору.

Відповідачем визнається, що до митного оформлення товару декларантом надано:

- контракт від 20.02.2023 № RB2023/02, стороною якого є виробник товарів;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 30.03.2023 № UAST2301S;

- рахунок-проформа від 20.02.2023 № UAST2301S;

- пакувальний лист від 30.03.2023 № б/н;

- автотранспортна накладна від 23.05.2023 №23100194;

- коносамент від 04.04.2023 №S;

- сертифікат про походження товару від 10.05.2023 № С30010;

- платіжні доручення № 6 від 10.03.2023, №8 від 03.05.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.05.2023 №518;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 22.05.2023 №509;

- договір про перевезення від 04.09.2020 № 04-09/2020.

На виконання вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) копію митної декларації країни відправлення;

3) прайс-лист виробника товару;

4) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

На вимогу митного органу декларантом додатково було надано:

- копію митної декларації країни відправлення 00078237;

- декларацію типу Т1 №23PL445010NS5WZFPO;

- висновок про вартість товару складений ДП «Держзовнішінформ» від 23.05.2023 №113/298;

- експертний висновок складений Житомирською торгово-промисловою палатою від 24.05.2023 №В-1100;

- видаткові накладні від 07.07.2021 №70711, від 29.07.2021 №72937, а також до них платіжні доручення, податкові накладні та квитанції до податкових накладних;

- довідка про транспортні витрати від 24.05.2023 №24-05/1;

- договір перевезення вантажу від 28.06.2022 №1-28;

- договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 23.02.2023 №2728;

- банківські платіжні документи що стосуються оплати транспортних витрат від 23.05.2023 №663, від 24.05.2023 №666.

Житомирською митницею 29.05.2023 прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000137/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.

У графі 33 вказаного рішення було зазначено обставини, що використовувались митним органом для визначення митної вартості, а саме:

- рахунок на оплату №518 від 24.05.2023 та № 509 від 22.05.2023, що на думку декларанта підтверджує витрати на транспортування оцінюваних товарів не містять інформацію про товар, що транспортувався, реквізити коносаменту/автотранспортної накладної. Відсутність таких відомостей може свідчити про те, що дані документи не стосуються оцінюваного товару. Вказані у рахунку на оплату №518 від 24.05.2023 та № 509 від 22.05.2023 номери контейнерів могли використовуватися при транспортуванні необмеженої кількості інших партій товару, у зв`язку із тим, що вони використовуються багаторазово;

- відповідно до п. 2 договору на перевезення від 04.09.2020 № 04-09/2020 між ТОВ «Дайрект лайн» та ПП - Фірма "Мрія 2000", ТОВ «Дайрект лайн» зобов`язується організувати для ПП - Фірма "Мрія 2000" перевезення товару відповідно до узгоджених сторонами заявок. Пунктом 4,3 договору передбачено, що сума за організацію перевезення товару, вказується в заявках або в додатковій угоді про тариф. Разом з тим дані документи до митного оформлення не надано;

- довідка про транспортні витрати від 24.05.2023 №24-05/1, автотранспортна накладна № 23100194 від 23.05.2023 містить посилання на транспортний засіб, реквізити якого відрізняються від зазначених в гр. 18, 21 митної декларації. Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

- висновок про вартість товару № 113/298 від 23.05.2023, складений ДП ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості. Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (зі змінами), під час підготовки висновку оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані із об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна та іншу істотну інформацію. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посипанням на джерело їх отримання та у додатках до нього. До висновку про вартість товару № 113/298 від 23.05.2023 не долучено документи, на підставі яких, експертом здійснено висновок про вартість. За відсутності у розпорядженні митного органу додатків до висновку у вигляді цінової інформації «ROYALBABY CYCLE BEJING CO.,LTD.» та інформації з мережі Інтернет (f.ua, velosklad.com, velogo.com, тощо) неможливо перевірити відомості, викладені у висновку та з`ясувати чи проведено експертом аналіз кон`юнктури ринку, та чи проаналізована інформація про вартісні характеристики товарів із інших джерел;

- висновок № В-1100 від 24.05.2023 не може бути використано як документ, що підтверджує заявлену митну вартість у зв`язку із наступним. Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2013, під час підготовки висновку оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані із об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна та іншу істотну інформацію. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. Разом з тим, висновок про вартість оцінюваного товару ґрунтується на інформації про вартісні характеристики товару лише із одного джерела у мережі «інтернет» htps://alibaba.com. При цьому експертом не проведено аналіз кон`юнктури ринку, не проаналізована інформація про вартісні характеристики товарів із інших джерел.

- згідно із ст. 254 Митного кодексу України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. На вимогу митного органу переклад на українську мову копії митної декларації країни відправлення № 00078237 від 04.04.2023 не надано.

Відповідно до ч.З ст. 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме; прайс-лист виробника товару.

За результатом перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, поданих уповноваженою особою декларанта, митним органом прийнято картку відмови №UА101020/2023/000731, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів. Причина: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 невірно розрахована митна вартість товару №1 та вона не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, чим порушено вимоги ст. 52, 53 цього Кодексу. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №UA101000/2023/000137/2 від 29.05.2023, дані графи 45, 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і митного оформлення товару, а крім того, це в свою чергу призвело б до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 266, 289, 293 МКУ.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000137/2 від 29.05.2023 та картку відмови №UА101020/2023/000731 протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо висновків митного органу, що рахунок на оплату №518 від 24.05.2023та № 509 від 22.05.2023, що на думку декларанта підтверджує витрати на транспортування оцінюваних товарів не містять інформацію про товар, що транспортувався, реквізити коносаменту/автотранспортної накладної. Відсутність таких відомостей може свідчити про те, що дані документи не стосуються оцінюваного товару. Вказані у рахунку на оплату №518 від 24.05.2023та № 509 від 22.05.2023 номери контейнерів могли використовуватися при транспортуванні необмеженої кількості інших партій товару, у зв`язку із тим, що вони використовуються багаторазово.

Судом встановлено, що у рахунку на оплату №518 від 24.05.2023 вказано:

- договір ТЄО №04-09/2020 від 04.09.2020;

- постачальник: ТОВ "Дайрект Лайн";

- покупець: Приватне підприємство - фірма "Мрія 2000" ;

- контейнер М SKU4764255.

Товари (роботи, послуги):

- інші допоміжні витрати по обробці вантажу за межами України (доставка до складу в Прушкові, перевантаження в авто;

- транспортно-експедиційні послуги на митній території України;

- міжнародне автомобільне перевезення по маршруту Прушків (Польща) м/п Ягодин (Україна);

- міжнародне автомобільне перевезення по маршруту м/п Ягодин (Україна) Вишневе (Україна).

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Позивачем до позову та до митної декларації було надано:

-договір №01-09/2020 від 04.09.2020 про надання транспортно-експедиторських послуг, укладений між ТОВ "Дайрект Лайн" та Приватним підприємством - фірмою "Мрія 2000";

- платіжну інструкцію №666 від 24.05.2023 про здійснення оплати за ТЕО конт. МSKU4764255 по рах. №518 від 24.05.2023;

- довідку про транспортні витрати №24-05/1 від 24.05.2023, видану ТОВ "Дайрект Лайн";

- договір перевезення вантажу №1-28 від 28.06.2022, укладений між ТОВ "Дайрект Лайн" та ТОВ «РВ ДАФ ТРАНС»;

- договір про надання транспортно-експедиторських послуг №2728 від 23.02.2023, укладений між ТОВ «РВ ДАФ ТРАНС» та ФОП ОСОБА_1 ».

- рахунки на оплату №509 від 22.05.2023 та №518 від 24.05.2023.

Крім того, положення п. 6 ч. 2ст. 53 МКУта Правил заповнення декларації митної вартості, затвердженихнаказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником документи є допустимими доказами розміру таких витрат.

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.Митний кодекс Українине визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Така правова позиція викладена, зокрема, в пункті 2.11 Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положеньМитного кодексу Українив редакції від 13 березня 2012 року, затвердженої Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року № 2.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 у справі №810/2784/18, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

На переконання суду, вказані документи підтверджують оплату за транспортування товару, вказаного у митній декларації, спірні рішення по яким оскаржуються в межах даного позовного провадження.

Суд зауважує, що вказаних документів достатньо на підтвердження понесених витрат на транспортування, митний орган не обгрунтував необхідності долучення заявок або додаткової угоди про тариф відповідно до п. 4.3 договору.

Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 по справі № 915/641/19.

Враховуючи вищевикладене, відсутній обов`язок щодо вказівки реквізитів коносаменту/автотранспортної накладної в рахунку на оплату.

Щодо твердження митного органу, що номер контейнера міг використовуватися при транспортуванні необмеженої кількості інших партій товару, суд зауважує, що відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б обґрунтовували вказану у оскаржуваному рішенні причину, як таку, через яку заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Отже, такі висновки суб`єкта владних повноважень є припущенням.

Щодо посилань відповідача на те, що довідка про транспортні витрати від 24.05.2023 №24-05/1, автотранспортна накладна № 23100194 від 23.05.2023 містить посипання на транспортний засіб реквізити якого відрізняються від зазначених в гр. 18, 21 митної декларації, суд вказує наступне.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Довідка про транспортні витрати від 24.05.2023 року №24-05/1 та міжнародна автотранспортна накладна CMR 23100194 від 23.05.2023 року містять посилання на транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , реквізити якого відрізняються від зазначених в гр. 18, 21 МД №23UA22U3 - НОМЕР_3 / НОМЕР_2 .

Під час консультації з митним органом 29.05.2023 шляхом надання декларантом письмового пояснення про технічну помилку в частині зазначення номерного знаку автомобіля саме при заповненні ЕМД №23UA22U3 з проханням вважати вірним номер, зазначений у Довідці про транспортні витрати від 24.05.2023 року №24-05/1 та міжнародна автотранспортній накладній CMR 23100194 від 23.05.2023.

Враховуючи викладене, суд вважає помилковими та безпідставними висновки відповідача, що відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що митному органу до перевірки надано докази достовірності розміру декларування витрат на транспортування товару.

Щодо висновків митного органу, що додатково наданий висновок № В-1100 від 24.05.2023 не може бути використано як документ, що підтверджує заявлену митну вартість, оскільки висновок про вартість оцінюваного товару ґрунтується на інформації про вартісні характеристики товару лише із одного джерела у мережі «інтернет» htps://aІibaba.com. При цьому експертом не проведено аналіз кон`юнкури ринку, не проаналізована інформація про вартісні характеристики товарів із інших джерел.

Суд зазначає, що Експертний висновок № В-1100 від 24.05.2023, проведений експертом Житомирської торгово-промислової палати України та складений у відповідності до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Положення про загальний порядок надання послуг з цінової інформації торгово-промисловими палатами в Україні, затвердженого рішенням Президії ТП України від 30.01.2020 року №52(4), Методики проведення товарознавчої експертизи торгово-промислових палат в Україні СОУ 94.1- 1:2005, затвердженої рішенням Президії ТП України від 26.09.2005 року, №46(4).

Окрім того, підставою для проведення експертизи слугував наряд №В-1100 від 24.05.2023, а задачею експертизи є: визначення ринкової вартості велосипедів для митних процедур.

Суд також зауважує, що експерт у своєму висновку використав та відобразив інформацію відносно аналогічних груп товарів у різних постачальників, хоч і використав одну торгову площадку з зазначенням відповідних Інтернет посилань.

Також експерт акцентує увагу й на тому, що при використанні інформації про ціни пропозицій, зазначені ціни повинні бути скоректовані убік зменшення на 5-25% (рекомендації Українського Суспільства Оцінювачів). Тобто фактична ціна продажу може бути меншою від ціни пропозиції на 5-20%.

Відтак, у цій частині розбіжності, які могли б слугувати підставою для визначення митної вартості товару за резервним методом, відсутні.

Щодо не взяття до уваги висновку ДП «Держзовнішінформ» № 113/298 від 23.05.2023 у зв`язку з тим, що нього не долучено додатки, які б підтверджували цінову інформацію, яка лягла в основу висновку про вартість оцінюваного товару суд зазначає наступне.

Державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, скорочена назва ДП «Держзовнішінформ» - провідний інформаційно-аналітичний та експертний центр в Україні з досліджень зовнішніх та внутрішніх ринків товарів і послуг.

ДП «Держзовнішінформ» уповноважене наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі №608 від 02.05.2018 здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку.

Підприємство надає повний спектр інформаційних, аналітичних, дослідницьких та експертних послуг: експертизу зовнішньоекономічних контрактів, дослідження внутрішніх і зовнішніх товарних ринків, консультування з питань комерційної діяльності та управління. Одним із напрямків діяльності ДП «Держзовнішінформ» є надання висновків щодо вартості товарів за контрактом.

ДП «Держзовнішінформ» проводить цінову експертизу в порядку, передбаченому Положенням про порядок проведення цінової експертизи та встановлення відповідності цінових умов договорів (контрактів), затвердженим наказом державного підприємства від 30.05.2011 №115-1. Відповідно до пункту 1.4 зазначеного Положення цінова експертиза передбачає аналіз умов зовнішньоекономічних договорів на основі наданих замовником матеріалів з використанням відповідних інформаційних джерел: біржові котирування; контрактна практика по роботам, послугам, товарам, правам інтелектуальної власності; прейскуранти та ціни українських суб`єктів господарювання на відповідні види робіт, послуг, товарів, прав інтелектуальної власності; комерційні пропозиції, листи, протоколи намірів, прейскуранти на роботи, послуги, товари, права інтелектуальної власності відомих фірм, порівняльні індекси цін; статистичні дані органів державної влади; звіти та довідки торговельно-економічних місій у складі посольств України за кордоном тощо.

Акт цінової експертизи являє собою лист, в якому вказуються перелік документів, наданих заявником (договори, угоди, довідки, кон`юнктурна та експертна інформація тощо), зазначається про здійснення аналізу отриманої від заявника інформації, робиться висновок про відповідність або не відповідність вартості послуги кон`юнктурі ринку. Долучення до акта будь-яких додатків не передбачено.

Тобто, посилання Відповідача на неможливість прийняття до уваги акта цінової експертизи ДП «Держзовнішінформ» № 113/298 від 23.05.2023 у зв`язку з не долученням до нього всіх додатків є безпідставним.

Крім того, Відповідачем не враховано, що окрім використання інформації щодо аналогічних товарів з мережі інтернет, ДП «Держзовнішінформ» було отримано інформацію безпосередньо від постачальника товару, який у повній мірі підтвердив контрактну/митну вартість поставленого товару.

Щодо висновків митного органу, що згідно із ст. 254 Митного кодексу України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. На вимогу митного органу переклад на українську мову копії митної декларації країни відправлення №00078237 від 04.04.2023 не надано.

Суд акцентує увагу на тому, що статтею 254 МК України встановлено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Офіційними мовами СОТ, до якого приєдналася Україна 16.05.2008 року, є англійська, французька, іспанська.

Подані до митного оформлення документи потребують перекладу на українську мову, тільки у разі якщо дані, які містяться в них є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей зазначених у митній декларації.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 у справі №520/10709/18, зазначив, що митний орган відповідно до ст. 254 МК України вимагає переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

В даному випадку відповідачем не наведені обґрунтування вимоги необхідності надання митної декларації країни відправлення № 00078237 від 04.04.2023 та її переклад, а також які саме розбіжності у наданих документах та складових митної вартості усуватиме така декларація.

У зв`язку з цим, суд ставиться критично до позиції відповідача щодо не підтвердження позивачем митної вартості товару у зв`язку з ненаданням перекладу українською мовою відповідних документів.

Щодо висновків митного органу, що відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: прайс-лист виробника товару.

Слід зауважити, що прайс-лист не є первинним документом бухгалтерського обліку, на підставі прайс-листа не здійснюється ані оплата, ані поставка товару. На підставі відомостей, що зазначені в прайс-листі не формується та не визначається митна вартість товарів.

У статті VII ГАТТ не міститься обов`язку або рекомендацій щодо дотримання певної форми при створенні та наданні прайс-листів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 815/1780/17 вказав наступне: Висновки відповідача стосовно того, що зазначення у прайс-листах умов поставки CIF Одеса (Чорноморськ) не відповідають вимогам чинного законодавства, судова колегія також вважає такими, що не свідчать про наявність розбіжностей у поданих документах, оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Отже, зазначені доводи відповідача не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів .

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19).

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. З ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД моделі від 04.01.2023 № № 23UA45U5. В оскаржуваному рішенні зазначено Велосипеди двоколісні дитячі з шарикопідшипниковими механізмами без двигуна :мод. RB14-22 SPACE SHUTTLE 14 INCH -150шт.,мод. RB16-22 SPACE SHUTTLE 16 INCH -150шт.,мод. RB18-22 SPACE SHUTTLE 18INCH -100шт.,мод. RB16B-6 FREESTYLE 16INCH -150шт.,мод. RB12G-4 JENNY 12 INCH -38шт.,мод. RB16G-4 JENNY 16 INCH -50шт.,мод. RB20G-4 JENNY 20 INCH -50шт.,мод. RB12-18 LITTLE SWAN 12 INCH -28шт.,мод. RB18-18 LITTLE SWAN 18 INCH -50шт.,мод. RB16B-9 FLYING BEAR 16 INCH -50шт.Торговельна марка ROYALBABY Виробник ROYALBABY CYCLE BEIJING CO.,LTD. Країна виробництва CN» 5,02 доларів США за кілограм або 56.96 доларів США за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Разом з тим, у митній декларації позивача №23UA22U3 вказано: Велосипеди без двигуна, дитячі, з шарикопідшипниками:

- RВ16В-6 велосипед дитячий FREESTYLE зелений 16;

- RВ16В-6 велосипед дитячий FREESTYLE помаранчевий 16;

- RВ18В-6 велосипед дитячий FREESTYLE рожевий 18;

- СМ20-3 велосипед дитячий CHIPMUNK EXPLORER рожевий 20.

Отже, товари, вказані у МД від 04.01.2023 № № 23UA45U5 та у поданій позивачем МД №23UA22U3 не є подібними, а тому відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості товарів за резервним методом із використанням даних МД від 04.01.2023.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У ході розгляду справи, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Суд зазначає, що досліджені первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товарів, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим спірне рішення митного органу про коригування митної вартості товару не може вважатися обґрунтованим та правомірним, а тому підлягає скасуванню.

Підставою для прийняття Карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000731 є Рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2023 №UA101000/2023/000137/2, яке, як встановлено судом, є протиправним та підлягає скасуванню, а тому й прийнята на його підставі Картка відмови також підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов Приватного підприємства-Фірми "Мрія 2000" (вул. Львівська, 8-А,Житомир,10030. РНОКПП/) до Житомирської митниці (вул. Перемоги, 25, Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2023 №UA101000/2023/000137/2.

Визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.05.2023 №UA101020/2023/000731.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь Приватного підприємства - Фірми "Мрія 2000" документально підтверджені судові витрати у сумі 5368,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

03.03.26