Справа № 380/21688/24
Суддя: Андрусів Уляна Богданівна
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

27 лютого 2026 рокусправа № 380/21688/24 м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Андрусів У.Б., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представниці відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України МВС України про визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України МВС України (далі - відповідач), у якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:

- визнати протиправним і скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.07.2024 №1023 «Про підсумки проведення контрольно-перевірочних занять з фізичної підготовки за II квартал 2024 року у військовій частині» в частині накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- визнати протиправним і скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.08.2024 №1317 «Про підсумки службового розслідування по факту неналежної підготовки навчальної матеріально-технічної бази для здачі фізичної підготовки в 2 стрілецькому батальйоні з КЕОП та ОГП»» в частині накладення на начальника фізичної підготовки і спорту служби фізичної підготовки і спорту секції підготовки підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани».

28.10.2024 ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 11.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 03.02.2025 вирішено перейти зі спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи №380/21688/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України МВС України про визнання протиправними та скасування наказів за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою від 19.06.2025 суд постановив перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

На адресу суду від представниці військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України МВС України надійшла заява про залишення позову без розгляду. В обґрунтування такої вказала, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України. Констатувала, що отримання відповіді на адвокатський запит не може бути доказом, що саме в цей день позивач дізнався про порушене право, оскільки він був обізнаний про накладені на нього дисциплінарні стягнення. Вказала, що зміст спірного наказу від 15.07.2024 №1023 позивачу був відомий 15.07.2024, оскільки позивач був виконавцем проєкту цього наказу. Після надання проєкту наказу з відповідними пропозиціями командирові військової частини, даний наказ був підписаний командиром військової частини 15.07.2024. Після підписання наказу командиром військової частини позивач, як виконавець даного наказу забезпечував доведення його змісту та вимог особовому складу підрозділів військової частини, про що свідчить його підпис на аркуші «Розрахунок розсилки» від 15.07.2024. Також зазначив, що підставою для видачі оспорюваного наказу від 29.08.2024 № 1317 передувало службове розслідування по факту неналежної підготовки навчальної матеріально-технічної бази для здачі фізичної підготовки в 2 стрілецькому батальйоні з КЕОП та ОГП, в ході якого позивач надавав свої пояснення, із висновком службового розслідування позивач відмовився ознайомлюватися в присутності свідків, що зафіксовано актом про відмову від надання пояснень (матеріалів) або виконання вимог від 29.08.2024. Отже, строк звернення до суду з метою оскарження даного наказу сплив 29.09.2024. Просив позовну заяву залишити без розгляду.

Від представниці позивача на адресу суду надійшло заперечення на заяву про залишення позову без розгляду, у якому просить у задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду відмовити. Свою позицію мотивує тим, що 04.10.2024 на електронну пошту адвоката надійшов лист - відповідь на адвокатський запит з двом вкладеними файлами «відповідь на адвокатський запит по ОСОБА_2 3002.z03» та «відповідь на адвокатський запит по ОСОБА_2 3002.zір». Разом із тим, того ж дня, 04.10.2024 рівно через 25 хвилин, адвокат ОСОБА_3 повідомила Військову частину НОМЕР_1 « ІНФОРМАЦІЯ_2 не відкривається, подбайте про це. Дякую». У зв`язку із чим, 08.10.2024 відповідачем надіслано вищевказану відповідь на адвокатський запит шляхом поштового відправлення через АТ «Укрпошта», що підтверджується оригіналом конверта з відбитком календарного штемпеля. Таким чином, представниця позивача та позивач отримали оскаржувані накази вперше не раніше 09.10.2024. Тому саме з цього часу ОСОБА_1 стало відомо про суть дисциплінарних правопорушень, які йому інкримінуються, відтак він зміг реалізувати право на оскарження спірних наказів не раніше 09.10.2024.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу приписів ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 2 цього Закону, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що військова служба відноситься до публічної служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спір у цій справі виник у зв`язку з незгодою позивача із оскаржуваними наказами командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.07.2024 №1013 «Про підсумки проведення контрольно-перевірочних занять з фізичної підготовки за II квартал 2024 року у військовій частині» в частині накладення на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, від 29.08.2024 №1317 «Про підсумки службового розслідування по факту неналежної підготовки навчальної матеріально-технічної бази для здачі фізичної підготовки в 2 стрілецькому батальйоні з КЕОП та ОГП»» в частині накладення на начальника фізичної підготовки і спорту служби фізичної підготовки і спорту секції підготовки підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани».

Судом установлено, що вищезазначені накази були надіслані представниці позивача поштовим відправленням 06.10.2024 (вказані обставини не заперечуються відповідачем).

До суду із цим позовом позивач звернувся 18.10.2024, тобто з дотриманням місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Стосовно доводів відповідача про те, що зміст оскаржуваного наказу від 15.07.2024 №1023 позивачу був відомий 15.07.2024, оскільки він був виконавцем проєкту даного наказу, а також про те, що позивач як виконавець даного наказу забезпечував доведення його змісту та вимог особовому складу підрозділів військової частини, про що свідчить його підпис на аркуші «Розрахунок розсилки» від 15.07.2024 та про те, що в ході службового розслідування позивач надавав свої пояснення, із висновком якого відмовився ознайомлюватися в присутності свідків, що зафіксовано актом про відмову від надання пояснень (матеріалів) або виконання вимог від 29.08.2024, суд зазначає таке.

Факт того, що позивач був виконавцем спірного наказу не впливає на початок перебігу строку звернення до суду, оскільки такий строк розпочинається безпосередньо після ознайомлення із таким наказом.

Доказів ознайомлення позивача із спірними наказами до 06.10.2024 відповідачем не надано.

Щодо акта від 29.08.2024, то суд зазначає, що цим документом зафіксовано відмову позивача від ознайомлення з висновком службового розслідування та засвідчення цього особистим підписом з боку начальника фізичної підготовки і спорту служби фізичної підготовки і спорту секції підготовки підполковника ОСОБА_1 .

Поряд з цим, жодних дій щодо подальшого донесення позивачу такого наказу відповідачем не вчинено (надіслання копії наказу на адресу місця реєстрації; надіслання на електронну адресу тощо).

Також суд звертає увагу на те, що зі змісту розрахунку розсилки, на який покликається відповідач, неможливо встановити, який документ надсилався такою розсилкою.

Суд також зазначає, що факт нарахування грошового забезпечення у меншому розмірі не замінює обов`язку відповідача вручити наказ для ознайомлення.

Крім того, у судовому засіданні у справі, яке відбулось 14.03.2025, представниця відповідача визнала той факт, що з наказом від 29.08.2024 №1317 підполковника ОСОБА_1 не ознайомлювали.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача є недоведеними, належними та допустимими доказами не підтверджено факт пропуску позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, оцінивши надані учасниками справи докази з порушеного питання, суд виснував про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні заяви представниці відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

2. Копію цієї ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяАндрусів Уляна Богданівна