Справа № 500/6909/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6909/25

03 березня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Інфоресурс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника адвоката Войнарського Андрія Йосифовича надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерство освіти і науки України, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиної державної електронної бази з питань інформації про наявність порушення послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту;

зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходи щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань інформації з відомостями про відсутність порушення послідовності здобуття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вищої освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у 2024 році закінчив Вінницьке вище професійне училище Департаменту поліції охорони, здобув кваліфікаційний освітній рівень кваліфікованого робітника. У вересні 2024 року позивач був зарахований на навчання до Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони для здобуття освітнього ступеню «фаховий молодший бакалавр», однак був відрахований. З 01.09.2025 позивач навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» з метою здобуття ступеня фахового молодшого бакалавра.

Позивач вважає, що оскільки він не здобув раніше рівень фахової передвищої освіти (ступінь фахового молодшого бакалавра) або інший вищий за згаданий рівень, тому його зарахування до навчального закладу для здобуття ступеня фахового молодшого бакалавра не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти. Однак, при формуванні довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО з`ясувалося, що в графі «на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"» зазначено Ні, порушує. Позивач не погоджується з такими діями відповідача щодо внесення відомостей про порушення ним послідовності здобуття освіти, через що звернувся до суду з цим позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 справу передано на розгляд судді Мандзію О.П.

Ухвалою судді Мандзія О.П. від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відрахуванням судді Мандзія О.П. зі штату Тернопільського окружного адміністративного суду 05.01.2026 на підставі наказу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 №39-ОС/г, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 справу передано на розгляд судді Мірінович У.А.

Ухвалою суду у складі судді Мірінович У.А. від 07.01.2026 справу прийнято до провадження, розпочато розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою залучено до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Інфоресурс", якому встановлено 15-денний строк для подання пояснень щодо позовної заяви.

У встановлений судом строк, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження процесуального строку для його подання не звертався.

Третя особа також правом на подання пояснень не скористалася.

02.03.2026 представником позивача адвокатом Войнарським А.Й. подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії наказу №37 від 29.08.2025 про відрахування ОСОБА_1 з Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони.

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закінчив Тернопільську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №8 Тернопільської міської ради Тернопільської області, здобув повну загальну середню освіту та отримав атестат серії НОМЕР_1 , що підтверджується Випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи. (а.с.7)

Згідно цієї ж виписки ОСОБА_1 24.07.2024 отримав диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_2 , виданий Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони.

З інформації про навчання позивача слідує, що 28.08.2024 ОСОБА_1 зараховано до Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони на заочну форму навчання з метою здобуття освітнього рівня «фаховий молодший бакалавр».

Наказом начальника Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони від 29.08.2025 №37 ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за невиконання вимог освітніх програм.

З 22.08.2025 позивача зараховано до Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» на денну форму навчання з метою здобуття освітнього рівня «фаховий молодший бакалавр», що підтверджується інформацією про навчання. (а.с.7)

26.11.2025 в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДЕБО) сформовано довідку №815606 про здобувача освіти ОСОБА_1 , згідно якої поточне здобуття освіти у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України Про освіту. (а.с. 8)

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо внесення до ЄДЕБО відомостей про порушення позивачем послідовності здобуття освіти, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Відповідно до частини першої статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти регулює Закон України Про освіту №2145-VIII від 05.09.2017 (далі - Закон №2145-VIII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами першою-третьої статті 3 Закону №2145-VIII кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях, у різних формах і різних видах, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Пунктом 23 частини першої статті 1 Закону №2145-VIII визначено, що рівень освіти це завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII передбачено, що рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; професійна освіта; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. (частина перша статті 40 Закону № 2145-VIII)

Зазначені норми Закону №2145-VIII чітко передбачають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту". При цьому, обов`язковою характеристикою є завершеність попереднього етапу освіти.

Спірним у даній справі є питання щодо порушення позивачем послідовності здобуття освіти внаслідок його зарахування на навчання до Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» для здобуття освітнього ступеню «фаховий молодший бакалавр», за наявності попереднього диплому кваліфікованого робітника, виданого Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, а також з огляду на незавершене навчання позивача у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони з метою здобуття освітнього ступеню «фаховий молодший бакалавр».

На момент виникнення спірних правовідносин правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійної (професійно-технічної) освіти були врегульовані Законом України Про професійну (професійно-технічну) освіту від 10.02.1998 № 103/98-ВР. (далі Закон №103/98-ВР)

Згідно статті 4 цього Закону система професійної (професійно-технічної) освіти складається з закладів професійної (професійно-технічної) освіти незалежно від форм власності та підпорядкування, що проводять діяльність у галузі професійної (професійно-технічної) освіти, навчально-методичних, науково-методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо-поліграфічних, культурно - освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.

Випускнику закладу професійної (професійно-технічної) освіти, який успішно пройшов кваліфікаційну атестацію, присвоюється освітньо-кваліфікаційний рівень "кваліфікований робітник" з набутої професії відповідного розряду (категорії). (частина перша статті 15 Закону №103/98-ВР)

Частиною першою статті 16 Закону №103/98-ВР передбачено, що випускнику закладу професійної (професійно-технічної) освіти, якому присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень "кваліфікований робітник", видається диплом, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Отже, отримавши диплом кваліфікованого робітника позивачем здобуто рівень професійної освіти, передбачений частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про передвищу освіту» від 06.06.2019 №2745-VIII фаховий молодший бакалавр - це освітньо-професійний ступінь, що здобувається на рівні фахової передвищої освіти і присуджується закладом освіти у результаті успішного виконання здобувачем фахової передвищої освіти освітньо - професійної програми.

Документ про фахову передвищу освіту - диплом фахового молодшого бакалавра видається особі, яка успішно виконала відповідну освітньо-професійну програму. (частина перша статті 10 Закону №2745-VIII)

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що особа вважається такою, що здобула рівень передвищої освіти, зокрема фахового молодшого бакалавра, та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-професійною програмою. Основним критерієм є завершеність попереднього етапу навчання та здобуття певного рівня освіти, що, своєю чергою, має підтверджуватись відповідним документом про освіту, зокрема, дипломом фахового молодшого бакалавра.

При цьому, незавершена освіта не є показником досягнення певного освітнього рівня, оскільки особа не пройшла весь необхідний навчальний курс і не підтвердила свої знання і вміння шляхом отримання відповідного диплому.

Судом встановлено, що позивач з 28.08.2024 навчався у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони з метою здобуття освітнього рівня «фаховий молодший бакалавр», проте з 29.08.2025 був відрахований (арк. справи 23).

Таким чином, в силу наведених вище положень законодавства України ОСОБА_1 не може вважатися таким, що здобув рівень фахової передвищої освіти внаслідок навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони.

Проаналізувавши обставини даної справи та зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що вступ позивача до Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» для здобуття освіти з освітнім рівнем фаховий молодший бакалавр, за наявності лише раніше здобутого освітнього рівня за ступенем «кваліфікований робітник», який є нижчим за рівнем, не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту.

За таких обставин суд дійшов висновку, що інформація в довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №815606 від 26.11.2025 про порушення поточним здобуттям освіти позивача послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту не відповідає дійсності, а тому є протиправною.

Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, суд зважає на таке.

Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630 (далі Положення № 630), визначено, що Міністерство освіти і науки України (далі МОН України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

МОН України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з підпунктом 78 пункту 4 Положення № 630 МОН України забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі ЄДЕБО), інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.

Порядок функціонування ЄДЕБО визначено Положенням про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 №620, зареєстрованим Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за №1132/32584 (далі Положення №620).

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення №620 це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України Про освіту з метою визначення порядку функціонування ЄДЕБО в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 5 розділу І Положення № 620 передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство ІНФОРЕСУРС, що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення №620. Так, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

З огляду на встановлені судом обставини та викладені вище норми закону слід дійти висновку про те, що Міністерство освіти і науки України та Технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство ІНФОРЕСУРС мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту щодо позивача, а тому вимога про зобов`язання вчити такі дії підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Інфоресурс" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , послідовності здобуття вищої освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, а саме виключити інформацію про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України Про освіту, шляхом заміни запису Ні, порушує на запис Так, не порушує при формуванні довідки здобувача освіти ОСОБА_1 за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Міністерство освіти і науки України (місцезнаходження: просп.Берестейський, 10, м.Київ, 01135 );

третя особа:

- Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" (місцезнаходження: вул.Довженка Олександра, 3, м.Київ, 03057 ) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.