Справа № 160/34762/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
05 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, у якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність підпорядкованих органів Міністерства оборони України, під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 07.06.2025 року та 25.09.2025, яка полягала у нехтуванні власних обов`язків та пропущенні строку розгляду даної скарги;
- зобов`язати підпорядковані органи Міністерства оборони України, в особі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, нарахувати та виплатити військовослужбовцю ОСОБА_1 недоотриману суму одноразової грошової допомоги у розмірі 180 166.00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що скарги останнього від 07.06.2025 та від 25.09.2025 розглянуті з порушенням строку їх розгляду, в яких він просив перевірити обґрунтованість нарахування суми одноразової грошової допомоги до норм чинного законодавства та провести службове розслідування стосовно порушень допущених під час розгляду скарг.
Також позивач не погоджується з розміром виплаченої одноразової грошової допомоги тому просить зобов`язати відповідача виплатити недоотриману суму одноразової грошової допомоги у розмірі 180 166, 00 грн.
Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушують його права, тому звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.
Ухвалою від 08 грудня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
23.12.2025 року відповідач надав відзив на позовну заяву, де вказав, що Міністерство оборони України вважає, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню, оскільки згідно із письмового доказу довідки МСЕК серії 12ААА №003952 позивачу 25.09.2025 встановлено 15% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Розмір одноразової грошової допомоги позивачу зі 15 % частковою втратою працездатності станом на 25.09.2025 становить - 31 794 грн. Як вказує позивач у заяві, вже в травні 2025 року на банківський рахунок позивача було перераховано одноразова грошова допомога (Надалі ОГД) в сумі 31 794.00 грн.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем за мобілізацією з 2015-2016 та з 2022 по теперішній час, що не заперечується сторонами.
25.09.2024 позивач отримав поранення та відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №003952 позивач втратив 15% працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
07.06.2025 позивач звернувся зі скаргою, яку адресував Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України, щодо перевірки нарахованого ОГД.
06.09.2025 позивач звернувся зі скаргою, яку адресував Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, щодо розгляду скарги від 07.06.2025.
25.09.2025 позивач звернувся зі скаргою, яку адресував Міністерству оборони України стосовно проведення службового розслідування з питання призначення йому ОГД.
22.10.2025 Департамент фінансів Міністерства оборони України надав відповідь на скаргу від 25.09.2025 повідомивши, що призначення ОГД було здійснено відповідно чинного законодавства та про право позивача оскаржити рішення відповідної Комісії МОУ в судовому порядку позивачу призначено одноразову грошову допомогу (далі ОГД) у зв`язку з встановленням 15 % втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в сумі 31 794 (Тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача стосовно не повної виплати одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пунктом «б» ч. 1 ст. 162 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
При цьому за ч. 2 цієї статті одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
За змістом ч. 4 ст. 163 Закону № 2011-XII якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі Порядок № 975).
Згідно з п. 3 Порядку № 975 Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
Відповідно до пп. 1 п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктом 8 Порядку № 975 встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Пункт 18 Постанови № 975 встановлює, що у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках прожиткового мінімуму:
70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Вказана норма є спеціальною компенсаційною нормою, яка спрямована на матеріальне відшкодування шкоди здоров`ю військовослужбовця або звільненої особи у випадках, коли така шкода не досягла рівня інвалідності, але об`єктивно обмежує працездатність.
З аналізу наведеної норми видно, що право на зазначену виплату виникає за наявності сукупності таких юридичних фактів: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання; причинного зв`язку таких обставин з виконанням обов`язків військової служби; встановлення медикосоціальною експертною комісією часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності із визначенням відповідного відсотка втрати працездатності.
Із змісту норми слідує, що 70-кратний прожитковий мінімум є базовою розрахунковою величиною, від якої обчислюється розмір одноразової грошової допомоги пропорційно до встановленого відсотка втрати працездатності, а не фіксованим розміром виплати. Визначальним для обчислення розміру одноразової грошової допомоги є прожитковий мінімум, встановлений на 1 січня того календарного року, в якому медико-соціальною експертною комісією вперше встановлено ступінь втрати працездатності, незалежно від дати отримання ушкодження здоров`я чи дати звільнення з військової служби.
Відповідно до п. 21 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний, резервіст або особа, звільнена з військової служби, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, подають уповноваженому органу у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією або витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
Призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) (п. 22 Постанова № 975).
Згідно з п. 23 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Доопрацювання документів здійснюється у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, а після надходження додаткових документів приймається рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження заяви до розпорядника бюджетних коштів або про відмову в її призначенні.
Строки подання рішення розпорядника бюджетних коштів уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги, а також строки видання наказу про виплату уповноваженим органом одноразової грошової допомоги встановлюються міністерствами та державними органами.
Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.
Суд встановив, що відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №003952 позивачу 25.09.2025 встановлено 15% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Отже, суд вказує такі дані для розрахунку:
1. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2025 року - 3028 грн.
2. Базова величина для допомоги - 70-кратний прожитковий мінімум: 3028 грн * 70 = 211 960 грн. Це максимальна сума допомоги перед застосуванням відсотка втрати працездатності.
3. Ступінь втрати працездатності 15 %. Розмір одноразової грошової допомоги позивачу зі 15 % частковою втратою працездатності станом на 25.09.2025 становить - 31 794 грн.
Суд встановив та, як вказує позивач у позовній заяві, вже в травні 2025 року на банківський рахунок позивача було перераховано одноразова грошова допомога в сумі 31 794.00 грн.
Відтак відповідач зробив обґрунтовані висновки про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ступеня втрати працездатності 15% у розмірі 31 794.00 грн.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є передчасними та необґрунтованими, і задоволенню не підлягають.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на вищезазначені висновки суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
В силу приписів ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук