Справа № 380/8240/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 березня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/8240/25 пров. № А/857/36521/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Матковської З. М.
суддів -Гуляка В. В.
Ільчишин Н. В.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові клопотання ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про призначення розгляду справи № 380/8240/25 до апеляційного розгляду у судовому засіданні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі № 380/8240/25 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі № 380/8240/25. Призначено справу № 380/8240/25 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Від представника позивача на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про призначення розгляду справи № 380/8240/25 до апеляційного розгляду у судовому засіданні. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що розгляд даної справи має особливе значення для позивача та становить значний суспільний інтерес, а обсяг матеріалів справи та характер відносин вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справ.

Від представника відповідача на адресу апеляційного суду надійшло заперечення на клопотання представника позивача про призначення розгляду справи № 380/8240/25 до апеляційного розгляду у судовому засіданні. Вказує, що беручи до уваги ту обставину, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, викладені у клопотанні представника позивача доводи про необхідність призначення справи до апеляційного розгляду в судовому засіданні є необґрунтованими та безпідставними.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи № 380/8240/25 у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до частини першої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частина друга статті 257 КАС України встановлює, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За частиною третьою статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

До аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2025 року у справі № 160/111/23.

Із матеріалів справи встановлено, що спірним у цій справі є рішення Славської селищної ради про висловлення недовіри селищному голові та рішення про дострокове припинення повноважень селищного голови, а також питання про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Так, вказані рішення не є нормативно-правовим актом, вимоги про відшкодування шкоди у розмірі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивач не заявляв, спір не стосується примусового відчуження майна з мотивів суспільної необхідності та не пов`язаний із рішенням, на підставі якого може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у значному розмірі.

Отже, справа № 380/8240/25 не належить до категорії тих, які мають розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З аналізу наведеної норми вбачається можливість розгляду справи в суді апеляційної інстанції в порядку письмового провадження у випадках, зокрема, відсутності відповідних клопотань про розгляд справи за участю учасників справи та у разі, якщо оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі № 380/8240/25 встановлено, що таке ухвалювалось в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Так, в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі № 380/8240/25 про відкриття апеляційного провадження вказано: «Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами».

Ураховуючи наявність клопотання про розгляд справи за участі особи лише від позивача та розгляд справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції не обмеженим у призначенні справи до розгляду в порядку письмового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку. Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. У певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Отже, заявник має надати переконливі докази на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Колегія суддів звертає увагу, що за сучасних реалій розвитку судочинства в Україні учасникам судового процесу створено належні умови для ознайомлення з рухом справи. Крім того, як передбачено процесуальним законом, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС України у відповідних заявах по суті справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею чи то в апеляційній скарзі, чи то у відзиві на апеляційну скаргу, не в усіх випадках зумовлюють необхідність призначення справи до розгляду у судовому засіданні.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2025 року № 320/31761/23.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з частиною 2 статті 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, апеляційний суд дійшов переконання, що розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження) є обґрунтованим, а тому, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 Юхименко Руслани Іванівни представника Беги Володимира Мироновича про призначення розгляду справи № 380/8240/25 до апеляційного розгляду у судовому засіданні, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 243, 257, 260, 262, 311 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Юхименко Руслани Іванівни представника Беги Володимира Мироновича про призначення розгляду справи № 380/8240/25 до апеляційного розгляду у судовому засіданні - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач З. М. Матковська
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин