Справа № 500/5544/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5544/25

03 березня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

скасувати будь-які незаконні рішення щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ухвалити рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах (за вислугу років), з дня першого звернення 27.11.2024 за призначенням пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на переконання позивача у останнього є право на призначення пенсії за вислугу років, проте відповідач протиправно відмовляє у її призначенні.

Ухвалою судді від 09.10.2025, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.11.2025 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення №14 від 21.10.2025 про відмову у призначенні пенсії.

Вказує, що страховий стаж позивача складає 34 роки 08 місяців 04 дні.

Стаж роботи на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років відсутній.

Зазначає, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

період отримання допомоги по безробіттю згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 з 04.05.1997 (відсутній запис про припинення допомоги по безробіттю);

період роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 (частково зараховано до страхового стажу за даними персоніфікованого обліку), оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 " рос.мовою;

період строкової військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987 згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 , оскільки по батькові " ОСОБА_3 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 " укр.мовою;

До стажу роботи на посадах, що дає право на пенсію по вислузі років не зараховано:

період роботи з 07.08.1990 по 03.02.1997, оскільки в довідці від 20.11.2024 № 11 не зазначено, що заявник був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах та відсутній підпис начальника відділу кадрів.

Таким чином, на переконання представника, у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років.

Також вказує, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

17.11.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

19.01.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 27.01.2026 залучено до участі у справі №500/5544/25 в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

04.02.2026 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що відповідно до пункту "б" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

При цьому період роботи безпосередньо в польових умовах протягом півроку або більше півроку зараховується за рік роботи, менше півроку - за фактичною тривалістю.

Зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Довідки видаються на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умови праці, а також про безпосередню зайнятість впродовж повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідки, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером, та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою.

Вказує, що за доданими документами ОСОБА_1 до страхового стажу не зараховано:

період отримання допомоги по безробіттю згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 з 04.05.1997 (відсутній запис про припинення допомоги по безробіттю), період роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 (частково зараховано до страхового стажу за даними персоніфікованого обліку), оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 " рос. мовою;

період строкової військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987 згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 , оскільки по батькові " ОСОБА_3 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 " укр. мовою;

Зазначає, що до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років не зараховано:

період роботи з 07.08.1990 по 03.02.1997, оскільки в довідці від 20.11.2024 № 11 не зазначено, що заявник був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах та відсутній підпис начальника відділу кадрів.

Вказує, що для зарахування період роботи з 24.07.1989 по 10.09.1989 згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 , рекомендовано надати довідку про періоди роботи на польових геологорозвідувальних роботах, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Вказує, що враховуючи зазначене, Головним управлінням вирішено відмовити в призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років.

18.02.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення №14 від 21.10.2025 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії.

Як слідує із вказаного рішення, за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

період отримання допомоги по безробіттю згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 з 04.05.1997 (відсутній запис про припинення допомоги по безробіттю), період роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 (частково зараховано до страхового стажу за даними персоніфікованого обліку), оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 " рос. мовою;

період строкової військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987 згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 , оскільки по батькові " ОСОБА_3 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 " укр. мовою.

До спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років не зараховано:

період роботи з 07.08.1990 по 03.02.1997, оскільки в довідці від 20.11.2024 № 11 не зазначено, що заявник був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах та відсутній підпис начальника відділу кадрів.

В оскаржуваному рішення для зарахування періоду роботи з 24.07.1989 по 10.09.1989 згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 , рекомендовано позивачу надати довідку про періоди роботи на польових геологорозвідувальних роботах, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Спірними у даній справі є два питання, а саме:

- не зарахування до страхового стажу позивача періоду отримання допомоги по безробіттю згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 з 04.05.1997 (відсутній запис про припинення допомоги по безробіттю), період роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 (частково зараховано до страхового стажу за даними персоніфікованого обліку), оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 " рос. мовою; періоду строкової військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987 згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 , оскільки по батькові " ОСОБА_3 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 " укр. мовою;

- не зарахування до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи з 07.08.1990 по 03.02.1997, оскільки в довідці від 20.11.2024 № 11 не зазначено, що заявник був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах та відсутній підпис начальника відділу кадрів.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду отримання допомоги по безробіттю згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 з 04.05.1997 (відсутній запис про припинення допомоги по безробіттю), суд зазначає наступне.

Статтею 25 Закону України "Про зайнятість населення" від 01 березня 1991 року №803-ХІІ (чинного на час призначення та отримання допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги) встановлено, що держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм такі види компенсацій: а) надання особливих гарантій працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій; б) виплата матеріальної допомоги в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації; в) виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги по безробіттю; г) подання додаткової матеріальної допомоги безробітному громадянину і членам його сім`ї з урахуванням наявності осіб похилого віку і неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про зайнятість населення" право на допомогу по безробіттю мають громадяни, визнані у встановленому порядку безробітними, які не мають інших передбачених чинним законодавством доходів, що перевищують розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч.4 ст.29 Закону України "Про зайнятість населення", у період одержання громадянином допомоги по безробіттю за ним зберігається безперервний трудовий стаж.

Відповідно до пп. "е" п. 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, безробітним особам про період одержання допомоги по безробіттю заноситься у трудову книжку органом державної служби зайнятості населення.

Отже, період отримання позивачем допомоги по безробіттю підлягає безумовному зарахуванню до страхового стажу. Однак обов`язковою умовою для його зарахування є підтвердження належними доказами часових рамок такого періоду.

Суд зазначає, що трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 24.07.1989 наявний запис №10 від 04.05.1997 про початок виплати допомоги по безробіттю, однак відсутній запис про припинення такої виплати.

Як зазначалося судом вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній необхідно надавати уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи.

Враховуючи те, що запису про час припинення виплати допомоги по безробіттю у трудовій книжці немає, то позивачу доцільно було подати пенсійному органу уточнюючі довідки для підтвердження такого періоду, зокрема з центру зайнятості чого зроблено не було.

Тому, в даному випадку, як пенсійний орган при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за вислугу років, так і суд під час розгляду даної справи позбавлені можливості встановити період отримання позивачем виплати по безробіттю.

А тому суд не вбачає протиправності у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду отримання допомоги по безробіттю згідно з трудовою книжкою від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 з 04.05.1997.

Поряд із цим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до пенсійного органу з питанням щодо зарахування відповідного періоду до його страхового стажу надавши уточнюючі довідки для підтвердження такого періоду, зокрема з центру зайнятості.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 (частково зараховано до страхового стажу за даними персоніфікованого обліку), оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_2 " рос. мовою; періоду строкової військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987 згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 , оскільки по батькові " ОСОБА_3 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 " укр. мовою, то суд зауважує, що на титульній сторінці трудової книжки позивача його прізвище вказано " ОСОБА_2 ", що відповідає його паспортним даним, а тому у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області були відсутні підстави для не зарахування періоду роботи позивача з 12.01.1998 по 09.11.2000 у повному обсязі.

Окрім того, записи трудової книжки від 24.07.1989 серія НОМЕР_1 також містять відомості про службу позивача в армії з 1985 по 1987.

До того ж, суд зауважує, що при відмові позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду служби в армії з 22.06.1985 по 11.05.1987 згідно з військовим квитком № НОМЕР_2 , оскільки по батькові " ОСОБА_3 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 " української мовою, відповідач проявив надмірний формалізм, так як розбіжності щодо прізвища та ім`я та, що не заперечується останнім.

А тому, суд приходить до переконання, що рішення №14 від 21.10.2025 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині відмови у зарахування до страхового стажу повного періоду роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 та військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987 є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу позивача повний період роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 та військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987.

Щодо не зарахування до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи з 07.08.1990 по 03.02.1997, оскільки в довідці від 20.11.2024 № 11 не зазначено, що заявник був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах та відсутній підпис начальника відділу кадрів, суд зазначає наступне.

Так, особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників визначено п.20 Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, згідно якого У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Окрім того, як слідує із додатку 5 Порядку 637, у довідці повинно бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Також, відповідна довідка повинна бути підписана посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчена печаткою.

Як слідує із аналізу довідки від 20.11.2024 №11, яка подавалася позивачем до пенсійного органу на підтвердження спеціального стажу, в останній не зазначено, що позивач був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, географічних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах. Вказана інформація також відсутні і в записах трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 . Також у вказаній довідці відсутній підпис начальника відділу кадрів.

Отже, судом встановлено, що подана довідка від 20.11.2024 №11 не відповідає додатку 5 Порядку 637, оскільки не містить усіх необхідних даних для зарахування вказаного у ній періоду роботи до спеціального стажу.

При цьому, судом не встановлено а позивачем не доведено наявності перешкод для отримання позивачем від підприємства довідки яка б відповідала додатку 5 Порядку 637, та містила усі необхідні дані для зарахування вказаного у ній періоду роботи до спеціального стажу.

Тому, суд не вбачає протиправності у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині не зарахування до спеціального стажу позивача періоду роботи з 07.08.1990 по 03.02.1997 згідно довідки від 20.11.2024 №11.

В цій частині позов задоволенню не підлягає.

Поряд із цим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права на повторне звернення до пенсійного органу щодо призначення пенсії та зарахування відповідного періоду до його спеціального стажу, отримавши та надавши пенсійному органу відповідну довідку, яка відповідає додатку 5 Порядку та містить усю необхідну вище перелічену інформацію.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, оскільки спеціальний стаж позивача та період отримання допомоги по безробіттю не підтверджений належними доказами (документами), в цій частині рішення пенсійного органу скасуванню не підлягає, а тому, відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію.

При цьому, як уже було зазначено судом, вказане на позбавляє права позивача на повторне звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, додававши належні документи на підтвердження відповідного стажу роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №14 від 21.10.2025 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення",

- в частині відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 повного періоду роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 та періоду військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 повний період роботи з 12.01.1998 по 09.11.2000 та період військової служби з 22.06.1985 по 11.05.1987.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 березня 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.