Справа № 380/17599/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

в частині позовних вимог

23 лютого 2026 рокусправа № 380/17599/24

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Янковська І.І.,

за участю:

представника позивача Бабій І.М.,

представника відповідача Лисої Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Львові клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Львівській області (місцезнаходження: 79000, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. №85139) просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Львівській області № 325 о/с від 14.06.2024 «Про особовий склад», в частині переміщення капітана поліції ОСОБА_1 (0062718) на посаду інспектора роти №3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії (стрілецький) ГУНП, звільнивши його з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП з 14.06.2024, встановивши посадовий оклад у розмірі 2400 грн та надбавку за спеціальні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків;

- визнати протиправним та скасувати п. 23 наказу начальника Головного Управління Національної поліції у Львівській області Олександра Шляховського від 29.07.2024 за № 2925 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників ГУНП у Львівській області»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного Управління Національної поліції у Львівській області Шляховського Олександра від 09.08.2024 за № 471о/с «Про особовий склад»;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Львівській області () щодо не звільнення зі служби в поліції за рапортом від 26.02.2024 капітана поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Львівській області винести наказ про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за рапортом від 11.06.2024, згідно з пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі задоволено повністю. Позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 № 325 о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Бабій Ірина Миколаївна, задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2025 у справі № 380/17599/24 скасовано. Справу №380/17599/24 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції - Львівського окружного адміністративного суду.

Справа №380/17599/24 повернулася до суду першої інстанції 01.12.2025.

Верховний Суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду вказав на порушення судом норм процесуального закону при розгляді та вирішенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду. В постанові Верховного Суду від 20.11.2025 вказано таке: «..матеріалами справи установлено, що суд першої інстанції не надав можливості стороні позивача скористатися правом повторно подати заяву/клопотання, в якій би пропонувалося судом вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії було залишено без руху для усунення її недоліків шляхом подання до суду першої інстанції у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, зокрема, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вимогою про оскарження лише наказу ГУНП у Львівській області № 2925 від 29.07.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників ГУНП у Львівській області».

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, застосовуючи частину третю статті 123 КАС України, неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, оскільки в силу частини першої зазначеної статті суд не залишив позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, чим не надав позивачеві можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку для звернення до суду в частини позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 № 325 о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2024 у справі № 480/9116/23).

Натомість у цій справі, факт пропуску позивачем строку звернення до суду в частини позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 № 325 о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області установлено ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024, якою позов ОСОБА_1 в цій частині залишено без розгляду.

Суд апеляційної інстанції на указані особливості залишення без розгляду позовних заяв з підстав пропуску строку звернення до суду уваги не звернув і процесуальних порушень суду першої інстанції не виправив.

Суд апеляційної інстанції на вказані особливості залишення без розгляду позовних заяв з підстав пропуску строку звернення до суду уваги не звернув і процесуальних порушень суду першої інстанції не виправив».

З урахуванням зазначених висновків та вказівок Верховного Суду, суд ухвалою від 02.02.2026 залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надав позивачу можливість протягом п`яти днів з дня вручення ухвали подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду.

Представник позивача подала клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування поданого клопотання зазначила, що 30.09.2024 на адвокатський запит адвоката Бабій І. М. засобами поштового зв`язку отримала копію наказу Головного управління Національної поліції в Львівській області №325 о/с від 14.06.2024 «Про особовий склад» щодо переміщення капітана поліції ОСОБА_2 на посаду інспектора роти №3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП, з посади дільничого офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП, що підтверджується поштовим конвертом

Зазначає, що в даному випадку має місце обмеження ОСОБА_1 до доступу для правосуддя, оскільки відповідач вважає, що ОСОБА_1 ознайомлено з наказом ГУНП у Львівській області №325 о/с від 14.06.2024 за допомогою месенджера «Telegram» та нібито такий спосіб комунікацій було погоджено між сторонами. Водночас, такі висновки відповідача є помилковими, адже як визначено п.2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Проаналізувавши докази про надсилання позивачу на месенджер «Telegram» оспорюваного наказу, звертає увагу, що такі не містять точної дати надсилання та з них неможливо встановити авторів цього листування. Також відсутні докази підписання цього листа електронним цифровим підписом. При цьому відсутність електронного цифрового підпису на електронному доказі свідчить про те, що зміст такого документа не захищений від внесення правок та викривлення інформації (наявна відмітка на скриншоті «Змінено»). Вважає, що твердження відповідача, що позивач був поінформований про зміст наказу та мав його своєчасно виконати є хибним, оскільки загальна поінформованість про існування документу не підміняє собою встановлений законом порядок ознайомлення керівником підлеглого-виконавця з розпорядчим актом.

З огляду на викладене вважає, що відсутні належні та допустимі докази ознайомлення позивачем з наказом ГУ НП у Львівській області №326 о/с від 14.06.2024.

Представник відповідача подала заперечення на клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи заперечення зазначає, що норми Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" прямо передбачають можливість обміну документацією з питань трудових відносин через будь-який доступний спосіб електронної комунікації. В даному випадку обмін документацією з питання переміщення позивача здійснювалось через месенджер Telegram позивача та інспектора сектору кадрового забезпечення, що свідчить про відсутність порушень трудового законодавства в період дії воєнного стану. Вивченням службової телеграми ГУНП від 29.05.2024 № 1897/01/13 2024, яку передано начальникам самостійних управлінь, відділів, секторів, галузевих служб, підпорядкованих підрозділів, командирам стройових підрозділів, начальникам районних управлінь, відділів та відділень поліції ГУНП у Львівській області встановлено, що: …телеграмою від 04.05.2022 № 1135/01/13-2022 до відома поліцейських доведено прийняття Закону України «Про внесення змін до Законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» зумовленого введенням в дію правового режиму воєнного стану в Україні. Задля забезпечення виконання норм вищезазначених Законів та ефективності діалогу між керівництвом органів та підрозділів ГУНП та підпорядкованим особовим складом виникла необхідність одержання (зберігання) інформації (відомостей) безпосередніми керівниками щодо поліцейських, а також відображення такої інформації у матеріалах особової справи поліцейських, з приводу їх адреси проживання, засобів зв`язку, електронної комунікації (електронної пошти, месенджерів, що використовуються як засіб комунікації).

На виконання вимог службової телеграми позивачем надано розписку, у якій ОСОБА_3 проінформував, що в його користуванні є наступні засоби електронної комунікації, в яких серед іншого, зазначено мобільний номер телефону НОМЕР_2 , на якому встановлені WhatsApp, Messenger, Telegram Viber. Таким чином, діюче станом на час спірних правовідносин законодавство не забороняло роботодавцю та працівнику поряд з традиційним поштовим зв`язком використовувати для персонального повідомлення засоби електронної комунікації та у спосіб наведений вище ГУНП у Львівській області та весь підпорядкований особовий склад погодили його. Таким чином, саме з 25 червня 2024 року позивачу було достеменно відомо про існування наказу ГУНП у Львівській області № 325 о/с та про переміщення на посаду інспектора роти № 3 БПОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП у Львівській області.

При розгляді та вирішенні клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду суд керувався таким.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, тощо.

За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 року у справі №340/1019/19.

З долучених відповідачем доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлено з наказом ГУНП у Львівській області № 325 о/с від 14.06.2024 за допомогою месенджера «Telegram», до якого прив`язаний номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Вказане повідомлення переглянуте позивачем 25 червня 2024 року о 13:33 год.

Втім, позовна заява позивачем подана до суду 19.08.2024, тобто з пропуском місячного строку з дня його ознайомлення з наказом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування), як доказ у справі, лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст.

Щодо твердження представника позивача про неналежне ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом за допомогою месенджера «Telegram», суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитися про альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.

Частиною 3 статті 7 згаданого закону, передбачено що кожна із сторін трудового договору зобов`язана постійно (у тому числі під час призупинення дії трудового договору) забезпечувати можливість комунікації з нею та невідкладно (у строк не більше 10 календарних днів) інформувати іншу сторону трудового договору про зміну своїх контактних даних, зокрема адреси місцезнаходження (місця проживання), адреси електронної пошти (за наявності), номерів телефону тощо. Виконання цього обов`язку забезпечується: роботодавцем - шляхом внесення відповідних змін до відомостей про нього, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; роботодавцем - фізичною особою, яка не є підприємцем, - шляхом надсилання інформації на адресу місцезнаходження (місця проживання), адресу електронної пошти та/або за номером телефону працівника; працівником - шляхом надсилання інформації на адресу місцезнаходження роботодавця або адресу електронної пошти роботодавця, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі відсутності у працівника можливості надіслати інформацію засобами поштового зв`язку та/або технічними засобами електронних комунікацій роботодавець може бути повідомлений з використанням засобів телефонного зв`язку шляхом надсилання текстового повідомлення на офіційний номер телефону роботодавця.

В даному випадку обмін документацією з питання переміщення позивача здійснювалось через месенджер Telegram позивача та інспектора сектору кадрового забезпечення, що свідчить про відсутність порушень трудового законодавства в період дії воєнного стану.

Вивченням службової телеграми ГУНП від 29.05.2024 № 1897/01/13 2024, яку передано начальникам самостійних управлінь, відділів, секторів, галузевих служб, підпорядкованих підрозділів, командирам стройових підрозділів, начальникам районних управлінь, відділів та відділень поліції ГУНП у Львівській області встановлено, що:

«…телеграмою від 04.05.2022 № 1135/01/13-2022 до відома доведено прийняття Закону України «Про внесення змін до Законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» зумовленого введенням в дію правового режиму воєнного стану в Україні.

З метою належного виконання службових завдань особовим складом органів та підрозділів ГУНП у Львівській області, в умовах посиленого варіанту несення служби особовим складом ГУНП та дії правового режиму воєнного стану:

1. Керівникам підрозділів повторно довести до кожного поліцейського щодо необхідності та зобов`язання:

1.1. Перебувати на цілодобовому телефонному зв`язку;

1.2. Ознайомлення із Законами України «Про Національну поліцію України» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» під особистий підпис та забезпечення їх виконання;

1.3. Повідомлення у п`ятиденний строк безпосереднього начальника та підрозділ кадрового забезпечення про зміни сімейного стану (одруження, розлучення, народження дітей тощо), декларування/реєстрації місця проживання (перебування), отримання освіти тощо з наданням підтвердних документів.

2. Забезпечити збір актуальної, оновленої інформації щодо фактичного декларування/реєстрації місця проживання (перебування), засобів комунікації поліцейських в умовах цифровізаційних процесів (діджиталізації) за формою, доступною за посиланням та надати її до УКЗ ГУНП у Львівській області у визначений згідно телеграми термін…».

З наявних у справі матеріалів службового розслідування суд встановив, що в особовій справі позивача наявна розписка від 19.05.2022, в якій ОСОБА_1 повідомив підрозділ кадрового забезпечення, що в його користуванні є мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлено месенджери «WhatsApp», «Massenger» «Telegram», «Viber», а також поштова скринька . У разі зміни вказаної інформації позивач зобов`язувався невідкладно повідомити безпосереднього начальника та підрозділ кадрового забезпечення.

В ході проведення службового розслідування комісією був опитаний старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , інспектор сектору кадрового забезпечення ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, який пояснив, що 25 червня 2024 року о 13 год. 33 хв. через меседжер Telegram ним було ознайомлено капітана поліції ОСОБА_1 з наказом про його переміщення на посаду інспектора роти № 3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП.

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах службового розслідування скріншотів з мобільного телефону ОСОБА_4 можливо дослідити зміст надісланих вкладень у повідомленні, а також адресата повідомлення - ОСОБА_1 , який користується номером телефону НОМЕР_2 .

Таким чином, діюче станом на час спірних правовідносин законодавство не забороняло роботодавцю та працівнику поряд з традиційним поштовим зв`язком використовувати для персонального повідомлення засоби електронної комунікації та у спосіб наведений вище ГУНП у Львівській області та весь підпорядкований особовий склад погодили його.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про недотримання відповідачем вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки норми цього закону не поширюються на спірні правовідносини. В даному випадку надіслання позивачу через меседжер Telegram фотокопії наказу ГУНП у Львівській області № 325 о/с про переміщення на посаду інспектора роти № 3 БПОП «КОРД» (стрілецький) не є обміном електронними документами. Електронна копія письмового документа, в даному випадку наказу №325 о/с від 14.06.2024, не є електронним документом. Водночас, таке електронне листування між позивачем та працівником підрозділу кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області є належним доказом у справі, оскільки містить інформацію про адресатів листування та дозволяє оцінити його зміст. Зміст повідомлень, надісланих позивачу через меседжер Telegram, в сукупності з матеріалами службового розслідування свідчить про своєчасне доведення до відома позивача тексту оскаржуваного наказу, а тому наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими.

Суд звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Згідно з позицією, яка викладена у Постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 160/6211/21, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, а також судового рішення. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності та об`єктивності, поведінки сторін, значимості справи та її впливу н суспільні відносини і національну безпеку, наявності фундаментальної судової помилки, а також непереборності обставин, що спричинили пропуск строку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що представником позивачем належним чином не підтверджено наявності об`єктивних обставин, що зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду.

Тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 № 325 о/с «Про особовий склад» щодо переміщення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області, слід залишити без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 248, 256 КАС України, суд,-

п о с т н о в и в :

в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі - задовольнити повністю.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП у Львівській області від 14.06.2024 № 325 о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду інспектора роти № 3 батальйону поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП у Львівській області - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.03.2026.

Суддя Р.І. Кузан