Справа № 320/13557/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальностю "Преміум Спірітс Брендс" та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальностю "Преміум Спірітс Брендс" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 18.12.2023 № 2, № 2, прийняті ГУ ДПС у м. Києві на підставі акта № 73905/26-15-07-02-06-03/36591306 від 13.11.2023 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, оскільки з боку позивача відсутній факт порушення норм податкового законодавства, усі здійсненні господарські операції підтверджені первинними бухгалтерськими документами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.12.2023 № 2. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу. Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в частині.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.02.2026.

16.01.2026, під № 1676 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу позивача. 18.02.2026 судом по справі оголошено перерву до 25.02.2026.

23.02.2026, під № 6451 до суду від сторони позивача надійшли письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні представник позивача вимоги власної апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, щодо апеляційної скарги відповідача, заперечував проти її задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, натомість, просив задовольнити апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» (ЄДПРОУ 36591306) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2023, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2023 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт від 13.11.2023 № 73905/26-15-07-02-06-03/36591306.

Перевіркою встановлено порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 5 905 203 гривень, в тому числі по періодам: 2017 рік на суму 320211 грн, 2018 рік на суму 422709 грн, 2019 рік на суму 1141142 грн, 2021 рік на суму 1804242 грн, 2022 рік на суму 230379 грн, 1 півріччя 2023 року на суму 1986520 грн;

- п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.п. «г», п.198.5, ст. 198; п. 192.1 статті 192, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами і доповненнями) заниження податку на додану вартість на суму 2 189 986 грн, в тому числі по періодам:

за січень 2017 на суму 12125 грн, лютий 2017 на суму 14648 грн, березень 2017 на суму 224552 грн, квітень 2017 - 42022 грн, червень 2017 на суму 80561 грн, липень 2017 на суму 11667 грн, серпень 2017 на суму 25000 грн, вересень 2017 на суму 203043 грн., жовтень 2017 на суму 94759 грн, листопад 2017 на суму 374999 грн, грудень 2017 на суму 57516 грн;

за січень 2018 року на суму 24495 грн, за березень 2018 року на суму 19347 грн, за квітень 2018 року на суму 4330 грн, за травень 2018 року на суму 100259 грн, за липень 2018 року на суму 72905 грн, за вересень 2018 року на суму 33333 грн, листопад 2018 на суму 6064 грн, грудень 2018 на суму 143936 грн;

за квітень 2019 на суму 10000 грн, за травень 2019 на суму 33333 грн, за липень 2019 на суму 91667 грн, за вересень 2019 на суму 83333 грн., за жовтень 2019 на суму 50000 грн.;

за липень 2020 на суму 23602 грн;

за січень 2021 року на суму 167 грн, за квітень 2021 року на суму 2334 грн, за травень 2021 року на суму 1000 грн, за червень на суму 667 грн, за серпень 2021 року на суму 1334 грн, за вересень 2021 року на суму 225414 грн, за жовтень 2021 року на суму 1334 грн, листопад 2021 на суму 67518 грн, за грудень 2021 року на суму 1833 грн;

за лютий 2022 року на суму 2666 грн, за квітень 2022 року на суму 1464 грн, за травень 2022 року на суму 1897 грн, за червень 2022 року на суму 1963 грн, за липень 2022 року на суму 1308 грн, серпень 2022 на суму 36223 грн, за вересень 2022 року на суму 1308 грн, за грудень 2022 року на суму 3190 грн;

за січень 2023 року на суму 870 грн, а також завищення від`ємного значення за червень 2023 року на 3907 грн.

ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» подано до ГУ ДПС у м. Києві заперечення від 27.11.2023 на акт № 73905/26-15-07-02-06-03/36591306 від 13.11.2023 «Про результати документальної планової виїзної перевірки» разом із додатками.

ГУ ДПС у м. Києві надано відповідь від 11.12.2023 № 44354/1/26-15-07-02-06-09 на заперечення, яким висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків акта перевірки, Головного управління ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення: № 2 від 18.12.2023, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, які сплачують інші платники на загальну 6 930 443,00 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 5 905203,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1025240,00 грн; № 2 від 18.12.2023, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну 2737483,00 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 2189986,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 547497,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями та сумою грошового зобов`язання, звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою № 121/6/23 від 02.01.2024.

Рішенням Державної податкової служби України від 26.02.2023 № 5055/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 18.12.2023 № 2 та № 2, а скаргу - без задоволення.

Наведене зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що:

- висновок контролюючого органу про те, що в порушення п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України позивачем занижено показники у рядку 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 30.06.2023 на загальну суму 13198165 грн, є безпідставним, оскільки контролюючим органом при визначенні теперішньої вартості заборгованості по позикам, було застосовано формулу для одноразового платежу в кінці строку, без урахування необхідності погашення також відсотків за позикою, що є необґрунтованим, адже для розрахунку теперішньої вартості позики необхідно врахувати, що майбутні грошові потоки будуть включати не тільки безпосередньо погашення суми заборгованості за тілом кредиту, а й погашення відсотків за кредитом. Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню;

- позивачем не надано належних і достатніх доказів в підтвердження здійснення, зокрема, консультування та представництва в цивільних справах; консультування з питань комерційної діяльності й керування; відсутні докази, які розкривали б суть надання «інших інформаційних послуг»; відсутні також докази в підтвердження надання таких послуг, як «діяльність у сфері права». Також, в матеріалах справи відсутні документи, що дали б змогу відстежити результат замовлених робіт (послуг), а залучені до матеріалів справи копії актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та звітів до них мають загальний характер та не містять відомостей про конкретні результати наданих послуг, рекомендацій, які дали б змогу замовнику використати їх в своїй господарській діяльності для стимулювання збуту продукції, зростання обсягів реалізації та збільшення доходу підприємства. Крім того, подані первинні документи не містять конкретних виконавців, які проводили опитування, кількість опитаних респондентів, кількість годин, затрачених на їх виконання, якими засобами виконувались дані послуги, строки виконання та результати здійснення заходів, що у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання послуг у діяльності товариства. Позивачем не надано належних доказів, які дали б змогу чітко відстежити результат замовлених робіт (послуг). Тому, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача:

- метою скарги є доведення повної законності та реальності всіх фінансово-господарських операцій ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» з контрагентами, що підтверджує правомірність сформованого податкового кредиту та визнаних витрат. Сума податкового кредиту, що була визнана завищеною, свідчить про те, що податковий орган ставить під сумнів саму реальність та економічну сутність цих операцій. До суду першої інстанції надано первинні документи, детальне фактичне та правове спростування, показання свідка (директора товариства) та висновок судово-економічної експертизи. Навіть, незначні розбіжності у класифікації бухгалтерського обліку щодо деяких ФОП не підривають загальну реальність та обґрунтованість більшості господарських операцій;

- апелянтом надано детальний аналіз взаємовідносин ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» з кожним контрагентом, акцентуючи увагу на характері наданих послуг, умовах договорів та всебічному документальному підтвердженні;

- всі придбані послуги (маркетингові, рекламні, консультаційні, IT-підтримка) безпосередньо пов`язані з основною господарською діяльністю ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС», а саме виробництвом та реалізацією алкогольних напоїв. Ці послуги спрямовані на збільшення обсягів продажів, покращення впізнаваності брендів, оптимізацію управління та забезпечення ефективної діяльності, що, у свою чергу, має на меті отримання доходу та прибутку. Це повністю відповідає визначенню «господарської діяльності» згідно з пунктом 14.1.36 статті 14.1 Податкового кодексу України;

- суд першої інстанції безпідставно зазначив про відсутність доказів оплати за спірні послуги, проте таке суперечить фактичним обставинам справи. Під час податкової перевірки податковій службі були надані всі документи, що підтверджують оплату за послуги, включаючи платіжні доручення, зокрема для ТОВ «Арда-Трейдінг» та ТОВ «Кастел Капітал», при цьому, податковий орган не заперечував надання цих документів під час перевірки, і в акті перевірки відсутні посилання на їх відсутність;

- суд першої інстанції задовольнив клопотання про долучення висновку судово-економічної експертизи № 1-18/10 від 18.10.2024, але повністю проігнорував його, не згадавши в рішенні, що свідчить про ухвалення рішення без належного обґрунтування;

- суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_1 , яка підтвердила реальність та господарський характер операцій з придбання послуг у всіх спірних контрагентів, попри це, суд не відобразив зміст показань свідка у мотивувальній частині рішення та не надав їм жодної правової оцінки.

Доводи апеляційної скарги відповідача:

- розрахунок дисконту кредиторської заборгованості по кредитному договору наведено в додатку «Зведені дані щодо нарахування дисконту та амортизації дисконту» до акта перевірки. Загальна сума дисконту (різниця між майбутньою та теперішньою вартістю зобов`язання становить 13198165 грн, в тому числі по періодам: 2017 рік у сумі 13198165 грн, яка включаться до складу доходу в момент отримання позики і до витрат - в процесі амортизації такого дисконту протягом строку користування кредитними коштами;

- у ході перевірки здійснено нарахування дисконту в 2017 році (з початку перевіряємого періоду, згідно даних ІС «Податковий блок», декларацій з податку на прибуток, Звітів про фінансові результати, в попередніх періодах не встановлено відображення доходу від дисконту) та розраховано амортизацію такого дисконту, розрахунок наведено у додатку до акта перевірки;

- у порушення п. п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» занижено показники у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 13198165 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів звертає увагу на таке.

У частині податкового повідомлення рішення від 18.12.2023 № 2 ГУ ДПС у м. Києві, слід врахувати, що за висновками контролюючого органу перевіркою відображених у рядку 01 Декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.01.2017 по 30.06.2023 встановлено його заниження на загальну суму 13198165 грн, в тому числі по періодам: 2017 рік на загальну суму 13198165 грн. Висновки контролюючого органу обґрунтовується порушенням п. 134.1.1 п. 34.1 ст. 134 Податкового кодексу України, допущеного ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» внаслідок невідображення у складі доходу сум дисконту.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» (Позичальник) укладено договір позики від 12.05.2011 № 1 з нерезидентом AVELINO HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) (Кредитор).

Згідно з умовами цього договору, кредитор передає у власність позичальникові в позику грошові кошті, з цільовим призначенням - для поповнення обігових коштів позичальника, а позичальник зобов`язується використати позику для поповнення обігових коштів позичальника, повернути кредиторові на умовах цього договору таку ж суму позики і сплачувати кредиторові відсотки за користування позикою.

Загальна сума позики складає 1500000 доларів США. Розмір ставки відсотків за користування позикою складає 11% річних. Кінцева дата повернення загальної суми позики згідно цього договору настає 31 грудня 2016 року.

Додатковою угодою до договору позики № 1 від 12.05.2011 від 10.11.2020 визначено, розмір ставки відсотків за користування позикою складає: 11% річних нараховуються з моменту отримання першої частини позики по 31.12.2019 включно, 5% річних з 01.01.2020. Додатковою угодою до договору позики від 07.11.2019 визначено, що кінцева дата повернення загальної суми позики, згідно цього договору настає 31.12.2023. Кінцева дата сплати відсотків та суми позики згідно цього договору настає 31.12.2023.

Станом на 01.01.2017 згідно з даними картки рахунку 502 «Довгострокові кредити банків в іноземній валюті» наявна кредиторська заборгованість по отриманій позиці від нерезидента AVELINO HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) в сумі 979500 дол. США (екв. 25573589 грн.).

У перевіряємому періоді відсотки за користування кредитними коштами не виплачувались.

За період з 01.01.2017 по 30.06.2023 ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» частково здійснювалось погашення позики по договору № 1 від 12.05.2011, а саме: в 2020 році на загальну суму 65 500 дол. США (екв. 3 121 424,10 грн.), в 2021 році на загальну суму 22 800 дол. США (екв. 13 361 881,80 грн), в 2022 році на загальну суму 2000 дол. США (екв. 56 894,70 грн).

Станом на 30.06.2023, заборгованість по отриманій позиці від нерезидента AVELINO HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) складала 489200 дол. США (екв. 17 889 359 грн).

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За п. п. 14.1.267 п. 14.1 ст. 14 ПК України, позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов`язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

При складанні фінансової звітності платникам податків доцільно приділяти особливу увагу питанню правильності бухгалтерського обліку дебіторської та кредиторської заборгованості, адже помилки при відображенні фінансового доходу або витрат від дисконтування довгострокової кредиторської/дебіторської заборгованості в момент її виникнення та здійснення амортизації дисконту протягом строку користування на кожну наступну дату балансу можуть призвести до неправильного відображення об`єкта оподаткування, тому як базис до визначення правильності висновків судів попередніх інстанцій слід уважно проаналізувати, як саме врегульоване це питання на рівні національних стандартів бухгалтерського обліку.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі), розроблений на основі міжнародних стандартів фінансової звітності і законодавства Європейського Союзу у сфері бухгалтерського обліку та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку (стаття 1 Закону № 996-XIV).

Частиною 2 статті 6 Закону № 996-XIV, визначено, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про фінансові інструменти та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 13 «Фінансові інструменти», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 № 559, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.12.2001 за № 1050/6241 (далі - П(С)БО 13).

Позики, отримані позивачем за приведеними вище договорами, відповідають визначенню поняття «фінансовий інструмент», що передбачене у пункті 4 П(С)БО 13, як контракт, який одночасно приводить до виникнення (збільшення) фінансового активу в одного підприємства і фінансового зобов`язання або інструмента власного капіталу в іншого.

Згідно з визначеними поняттями у пункті 4 вказаного Положення, фінансовий актив - це: а) грошові кошти та їх еквіваленти; б) контракт, що надає право отримати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого підприємства; в) контракт, що надає право обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно вигідних умовах; г) інструмент власного капіталу іншого підприємства.

Фінансове зобов`язання - контрактне зобов`язання: а) передати грошові кошти або інший фінансовий актив іншому підприємству; б) обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно невигідних умовах.

Тож, позика це фінансовий актив, оскільки є контрактним правом до отримання коштів у майбутньому, а отримана позика - це фінансове зобов`язання, оскільки його погашення призведе до майбутньої виплати коштів.

Слід зауважити, що приписами пункту 6 П(С)БО 13, визначено, що фінансові активи включають: грошові кошти, не обмежені для використання, та їх еквіваленти; дебіторську заборгованість, не призначену для перепродажу; фінансові інвестиції, що утримуються до погашення; фінансові активи, призначені для перепродажу; інші фінансові активи.

Пунктом 10 П(С)БО 13, передбачено, що фінансовий актив або фінансове зобов`язання відображається у балансі, якщо підприємство є стороною-укладачем угоди щодо фінансового інструмента.

Згідно з пунктом 29 П(С)БО 13, фінансові інструменти первісно оцінюють та відображають за їх фактичною собівартістю, яка складається із справедливої вартості активів, зобов`язань або інструментів власного капіталу, наданих або отриманих в обмін на відповідний фінансовий інструмент, і витрат, які безпосередньо пов`язані з придбанням або вибуттям фінансового інструмента (комісійні, обов`язкові збори та платежі при передачі цінних паперів тощо).

Пунктом 31 П(С)БО 13, передбачено, що на кожну наступну після визнання дату балансу фінансові зобов`язання оцінюються за амортизованою собівартістю, крім фінансових зобов`язань, призначених для перепродажу, і зобов`язань за похідними фінансовими інструментами.

П(С)БО 13 не містить визначення поняття амортизованої собівартості фінансового зобов`язання або посилань на встановлення такої в інших нормативно-правових актів, не передбачає порядок визначення справедливої вартості та не розглядає й методологію обліку щодо короткострокових та довгострокових фінансових зобов`язань.

Як визначено пунктом 4 П(С)БО 13, фінансові інвестиції - активи, які утримуються підприємством з метою збільшення прибутку (відсотків, дивідендів тощо), зростання вартості капіталу або інших вигод для інвестора.

Тобто, у будь-якому разі фінансова інвестиція є фінансовим активом, а отримана позивачем позика фінансовим зобов`язанням. Відповідно, відсутні підстави для застосування методики визначення амортизованої собівартості фінансової інвестиції до спірних правовідносин.

Національними стандартами (положеннями) бухгалтерського обліку не визначено методологію щодо визначення справедливої та амортизованої вартості фінансових зобов`язань.

Водночас, колегія суддів зауважує, що така методологія визначена Міжнародними стандартами фінансової звітності.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, позивач не зобов`язаний визначати таку методологію оцінки фінансових зобов`язань самостійно, а контролюючий орган не має права визначати цю методику та давати вказівки платнику податків щодо методики.

Зобов`язання, які виникли у позивача на підставі приведених вище договорів позики, за своєю суттю є довгостроковими зобов`язаннями у розумінні Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20.

Так, відповідно до пункту 4 П(С)БО 11, довгострокові зобов`язання - всі зобов`язання, які не є поточними зобов`язаннями.

Згідно із пунктом 10 П(С)БО 11, довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки, відображаються в балансі за теперішньою вартістю.

За приписами пункту 4 П(С)БО 11, теперішня вартість - дисконтована сума майбутніх платежів.

Пунктом 9 П(С)БО 11, визначено, що довгострокові зобов`язання відображаються в балансі за їх теперішньою вартістю. Визначення теперішньої вартості залежить від умов та виду зобов`язання.

За умовами договору позивача для погашення зобов`язання за позикою позивач повинен сплатити кредитору суму основного боргу і нараховані відсотки.

З урахуванням наведених норм, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції в цій частині вимог, позаяк, контролюючим органом при визначенні теперішньої вартості заборгованості по позикам застосовано формулу для одноразового платежу в кінці строку, без урахування необхідності погашення також відсотків за позикою, що є необґрунтованим, оскільки для розрахунку теперішньої вартості позики необхідно врахувати, що майбутні грошові потоки будуть включати не тільки безпосередньо погашення суми заборгованості за тілом кредиту, а й погашення відсотків за кредитом, з огляду на що, висновок контролюючого органу про порушення позивачем п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України та заниження показників у рядку 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 30.06.2023 на загальну суму 13198165 грн, є безпідставним та недоведеним. Зазначаючи про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині, апелянтом лише відображено висновки акта перевірки, проте не зазначено у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права. Представник відповідача у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги не пояснив встановлених судом обставин визначення теперішньої вартості заборгованості по позикам за формулою для одноразового платежу в кінці строку, проте без урахування необхідності погашення також відсотків за позикою.

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач допустив помилку при перерахунку вартості боргу (дисконтуванні). При цьому, контролюючий орган не врахував вимоги національних стандартів бухгалтерського обліку щодо оцінки фінансових зобов`язань, та не врахував економічний зміст операції, застосувавши спрощену модель, яка не відповідає реальним умовам договору позики.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 18.12.2023 № 2. У цій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року слід залишити без змін.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 18.12.2023 № 2, прийнятого ГУ ДПС у м. Києві, колегія суддів враховує, що зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Водночас, із визначеного в ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення.

При цьому, економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності, зокрема, у перспективі, або коли наявна потреба в здійсненні збиткових операцій з огляду на стратегічні цілі чи несприятливі обставини. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити, такі як дата складання та підписи уповноважених осіб, і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПК України порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ділова мета може бути відсутня лише в таких операціях: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Ураховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися економічній сутності господарських операцій.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно приписів пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України, передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тож, з наведеного слідує, що право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Також, згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що основними видами діяльності ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» є: 46.34 Оптова торгівля напоями (основний), інші види - 11.02 Виробництво виноградних вин; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30 Обслуговування напоями.

У періоді, який перевірявся, у ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» були наявні ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) від 21.05.2020 та на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 22.02.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» (Замовник) укладені договори з фізичними особами-підприємцями про надання послуг.

За висновками акта перевірки, непідтверджено позивачем витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Арда-Трейдинг», ТОВ «Кестел Капітал» та 13 фізичними особами-підприємцями.

За висновками суду першої інстанції:

- позивачем не надано належних і достатніх доказів в підтвердження здійснення, зокрема, консультування та представництва в цивільних справах; консультування з питань комерційної діяльності й керування; відсутні докази, які розкривали б суть надання «інших інформаційних послуг»; відсутні також докази в підтвердження надання таких послуг, як «діяльність у сфері права»;

- позивачем не долучено до справи доказів оплати за надані послуги;

- відсутні докази виконання виконавцем умов договору в повному обсязі, а саме докази аналізу товарообігу замовника, надання замовникові рекомендації щодо його зростання, надання рекомендацій щодо поліпшення привабливості та пакування товарів, що постачаються замовником покупцям;

- в матеріалах справи відсутні докази з конкретною деталізацією обсягів робіт та опису конкретних послуг, які надано контрагентом;

- з наданих доказів не можна відслідкувати які саме маркетингові заходи вчиняв виконавець, надаючи маркетингові послуги, а також послуги зі стимулювання збуту. У наданих звітах до актів наданих послуг вказано лише про розміщення інформації про товар, найменування, адреси торгівельних закладів та кількість;

- в матеріалах справи відсутні документи, що дали б змогу відстежити результат замовлених робіт (послуг), а залучені до матеріалів справи копії актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та звітів до них мають загальний характер та не містять відомостей про конкретні результати наданих послуг, рекомендацій, які дали б змогу замовнику використати їх в своїй господарській діяльності для стимулювання збуту продукції, зростання обсягів реалізації та збільшення доходу підприємства;

- подані первинні документи не містять конкретних виконавців, які проводили опитування, кількість опитаних респондентів, кількість годин, затрачених на їх виконання, якими засобами виконувались дані послуги, строки виконання та результати здійснення заходів, що у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання послуг у діяльності товариства;

- позивачем не надано належних доказів, які дали б змогу чітко відстежити результат замовлених робіт (послуг).

Натомість, колегія суддів, за наслідком аналізу наданих до матеріалів справи первинних документів зауважує наступне.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів було з`ясовано, що ТОВ «Преміум Спірітс Брендс» реалізовує алкогольні напої (торгова марка Staritsky & Levitsky). Представник позивача зауважив, що у сегменті преміального алкоголю конкурентоспроможність продукції безпосередньо залежить від впізнаваності бренду, представленості у торговельних мережах, позиціонування серед конкурентів та активної маркетингової підтримки. Відсутність системної маркетингової роботи та контролю представленості продукції у торговельних мережах призводить до зменшення обсягів реалізації. Зазначені витрати були здійснені з метою формування попиту, розширення каналів збуту та збільшення обсягів реалізації продукції.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Арда-Трейдінг». Господарські взаємовідносини з ТОВ «Арда-Трейдінг» () здійснювалися у період з січня 2017 року по жовтень 2019 року та у вересні, листопаді 2021 року. Взаємодія контрагентів базувалася на двох основних договорах про надання маркетингових послуг: Договір № 01062014 від 01.06.2014: предметом договору було надання ТОВ «Арда-Трейдінг» (виконавець) маркетингових послуг, спрямованих на вивчення ринку та просування торгової марки замовника «Staritsky & Levitsry». Маркетингові послуги включали дослідження та аналіз ринку збуту, збір та розповсюдження інформації про товар, трейд-маркетингові заходи, а також вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту. Умови щодо термінів, цін та порядку оплати узгоджувалися у Специфікаціях (Додаток 2 до Договору), а загальна вартість визначалася сумою фактично проведених заходів згідно з актами виконаних робіт. Виконання кожного заходу підтверджувалося відповідним актом. Договір, укладений на один рік, автоматично продовжувався на один календарний рік, якщо жодна зі сторін не виявляла бажання його розірвати.

Додатковими угодами № 1 від 31.05.2015 та № 2 від 01.06.2017 термін дії договору було продовжено до 30 червня 2017 року та до 31.12.2018 року відповідно.

Договір № М2021 від 01.01.2021 передбачав надання маркетингових послуг, спрямованих на вивчення ринку, надання рекомендацій щодо підвищення споживчого попиту та просування ТМ Замовника. Послуги включали вивчення та аналіз ринку збуту товарів, збирання та розповсюдження інформації, трейд-маркетингові заходи, а також дослідження споживчого попиту на товари під ТМ Замовника. Об`єктом досліджень був ринок споживачів та роздрібної торгівлі в Україні, із застосуванням телефонного опитування, глибинних інтерв`ю та кількісних досліджень у місцях продажу. Вартість послуг визначалася актами виконаних робіт та Специфікаціями, зокрема Специфікацією № 1 від 01.06.2021 року (для ТМ «Distil. № 9» та «Herbal. № 9») та Специфікацією № 2 від 02.10.2021 (для ТМ «Staritsky & Levitsky Reserve»), із зазначенням періодів та міст проведення. Договір діяв до 30.01.2021.

Колегія суддів вважає, що документальне підтвердження цих взаємовідносин є достатнім. До актів було надано складені звіти, що деталізують характер послуг, територію та мережу їх надання, включаючи фотозвіти та звіти про дослідження споживчого попиту.

Загальна вартість придбаних послуг у ТОВ «Арда-Трейдінг» склала 9763367,00 грн (в т.ч. ПДВ) за договором № 01062014 та 1 739 592,00 грн (в т.ч. ПДВ) за договором № М2021. Розрахунки здійснювалися, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», що підтверджується платіжними дорученнями. У бухгалтерському обліку операції відображені на рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» у кореспонденції з рахунками 93 «Витрати на збут», 6441 «Податковий кредит» та 311 «Поточний рахунок в національній валюті». Заборгованість станом на 31.12.2021 відсутня. Податкові накладні на загальну суму 11502959,00 грн (в т.ч. ПДВ 1917159,83 грн) були виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у відповідні звітні періоди.

ТОВ «Арда-Трейдінг» надавало маркетингові послуги з моніторингу представленості продукції товариства у національних торговельних мережах («МЕТРО», «Сільпо», «Ашан», «Варус»), включаючи фотозвіти, аналіз викладки товару та оцінку конкурентного середовища. Економічна мета - забезпечення належної представленості продукції у ключових каналах збуту та контроль дотримання умов дистрибуції.

Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Кастел Капітал», слід звернути увагу на те, що господарські взаємовідносини з ТОВ «Кастел Капітал» () охоплюють періоди січень, жовтень 2017 року, а також січень, березень та липень 2018 року та здійснювались на підставі договорів про надання послуг. Договори № 05/12/16 від 05.12.2016, № 07/09/17 від 07.09.2017, № 27/10/17 від 07.10.2017 та № 30/01/18 від 30.01.2018: Умови цих договорів є ідентичними. Предметом було надання консультаційних послуг щодо дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки стосовно ТМ «Staritsky & Levitsky». Послуги включали дослідження попиту на продукцію, вивчення потенційних можливостей купівлі-продажу алкогольної продукції в Києві та Київській області, дослідження обсягів продажу та пошуку покупців, а також вивчення ефективності рекламних кампаній. Договір № 27/04/18 від 27.04.2018 року: Предметом цього договору було надання консультаційних послуг управлінської та організаційної підтримки з питань керування діяльністю замовника. Послуги включали вивчення процесу управління компанією, надання усних або письмових консультацій щодо вдосконалення управління та контроль за результатами впровадження рекомендацій. Термін надання послуг за цим договором - до 31 липня 2018 року. Господарські операції підтверджені актами приймання-передачі наданих послуг, містять усі обов`язкові реквізити, встановлені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». До операцій з надання послуг надано звіти, такі як «Дослідження здоров`я брендів горілки» та «Презентація стратегії компанії».

Загальна вартість придбаних послуг у ТОВ «Кастел Капітал» склала 1119996,00 грн (в т.ч. ПДВ). Розрахунки здійснювалися шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в АТ «ОТП БАНК», що підтверджується платіжними дорученнями. У бухгалтерському обліку операції відображені на рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» у кореспонденції з рахунками 93 «Витрати на збут», 6441 «Податковий кредит» та 311 «Поточний рахунок в національній валюті». Заборгованість станом на 07.08.2018 року відсутня. Податкові накладні на загальну суму 1119996,00 грн (в т.ч. ПДВ 186 666,02 грн) були виписані та зареєстровані в ЄРПН у відповідні звітні періоди. ПДВ задекларовано у податкових деклараціях з ПДВ.

Стосовно господарських заємовідносин позивача з контрагентами фізичними особами-підприємцями.

ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ): У жовтні 2017 року та вересні 2018 року ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» придбало послуги з просування та стимулювання збуту товарів ТМ «Distil. No 9» та «Staritsky & Levitsky» під час заходів BAROMETER International Bar Show. Це включало розміщення макетів, банерів та інших інформаційних матеріалів, а також участь замовника, як партнера заходу. Договори № ББШ-22/06/2017 та № ББШ-25/01/2018/2, а також додатки до них, були належним чином оформлені. Виконання послуг підтверджено актами надання послуг (№ 83 від 02.10.2017, № 53 від 30.09.2018) та інформацією з веб-сайту заходу, що відображає торгові марки замовника. Загальна вартість послуг склала 489000,00 грн без ПДВ. Розрахунки здійснювалися шляхом перерахування коштів на рахунок ФОП ОСОБА_2 в АТ «ПриватБанк». Операції обліковані на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ): У травні-червні 2023 року були придбані інформаційно-консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, управління, бухгалтерського обліку, аудиту, правового забезпечення та організації фінансово-господарської діяльності. Це охоплювало консультування з імпортних операцій, реєстрації розрахунків коригувань, складання бухгалтерської звітності, організації архівування, оптимізації роботи компанії та змін у податковому законодавстві. Договір № 15/05/23 від 15.05.2023 та акти приймання-передачі послуг (№ 1 від 16.05.2023, № 1 від 08.06.2023, № 2 від 12.06.2023) підтверджують ці операції, а також надані проекти положень, як результати послуг. Загальна вартість 615440,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ): У лютому-липні та жовтні-листопаді 2021 року надавалися рекламні та інформаційні послуги, а також послуги зі стимулювання збуту товарів замовника, що включало моніторинг споживчого попиту, надання інформації про продажі, аналіз товарообігу та рекомендації щодо покращення привабливості товарів. Договір № 05/02-2021 від 05.02.2021 та акти виконаних робіт підтверджують ці операції. Загальна вартість 2776000,00 грн без ПДВ. Розрахунки здійснені на рахунок ФОП ОСОБА_4 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_5 ( НОМЕР_5 ): Протягом травня-червня 2023 року були придбані інформаційні та маркетингово-консультаційні послуги, зокрема аналіз контрагентів, розширення ринку збуту, рекомендації щодо якості, ціноутворення, просування товарів та створення позитивного іміджу.

Договір № 01-05 від 22.05.2023 та додаткові угоди № 1 та № 2, а також акти виконаних робіт (№ 1 від 31.05.2023, № 3 від 30.06.2023) підтверджують надання наведених послуг, до того ж, до вказаних актів були надані детальні звіти про характер послуг, включаючи рекламу, персоналізацію, SEO, SERM та SMM. Загальна вартість 1859600,00 грн без ПДВ. Розрахунки здійснені на рахунок ФОП ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311. Станом на 01.07.2023 року обліковується кредиторська заборгованість у розмірі 1420500,00 грн.

ФОП ОСОБА_6 ( НОМЕР_6 ): У січні 2020 року були надані рекламні, інформаційні та маркетингові послуги, а також послуги зі стимулювання збуту товарів. Це включало моніторинг споживчого попиту, надання інформації про продажі, аналіз товарообігу та рекомендації щодо покращення привабливості та пакування товарів. Договір № 03/01-2020 від 03.01.2020 та акт виконаних робіт № 1 від 10.01.2020 підтверджують операцію. Загальна вартість 150000,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_6 в АТ «ТАСКОМБАНК». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 ): У вересні-грудні 2019 року були придбані консультаційні послуги щодо покращення попиту на ТМ «Distil. № 9», «Staritsky & Levitsky Reserve» та «Staritsky & Levitsky Private Cellar», що включало аналіз цінового моніторингу, рекомендації щодо РРЦ, аналіз продажів та планових показників експортного напрямку. Договір № 05/09-01-2019 від 05.09.2019, додаткова угода № 1 та акти здачі-прийняття робіт підтверджують операції. До актів надані звіти про надання послуг. Загальна вартість 994000,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_7 в АТ «СЕНС БАНК». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_8 ( НОМЕР_8 ): У листопаді-грудні 2021 року, лютому, квітні, липні-грудні 2022 року та січні-квітні 2023 року були придбані інформаційно-консультаційні послуги з питань комерційної діяльності та управління, включаючи послуги з проектування методики бухгалтерського обліку, ведення звітності, контролю кошторису, а також IT-послуги (інтеграція комп`ютерних систем, технічна підтримка, розробка веб-сайту, аналіз потреб користувачів). Договір № 01-01-21 від 01.11.2021 та акти здачі-приймання робіт підтверджують надання вказаних послуг. Загальна вартість 4012300,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_8 в АТ КБ «ПриватБанк». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 92 «Адміністративні витрати» та 311.

ФОП ОСОБА_9 ( НОМЕР_9 ): У червні, вересні, грудні 2017 року та березні, червні 2018 року були придбані консультаційні послуги щодо фінансової звітності, оптимізації комплексних операцій, управління змінами, зниження собівартості, а також управлінська та організаційна підтримка. Договір № 01/17 від 03.04.2017 та акти виконаних робіт підтверджують ці операції. Загальна вартість 722020,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_9 в АТ КБ «ПриватБанк». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 92 «Адміністративні витрати» та 311.

ФОП ОСОБА_10 ( НОМЕР_10 ): У серпні, листопаді 2020 року та січні-лютому 2021 року були надані рекламні, інформаційні та маркетингові послуги, а також послуги зі стимулювання збуту товарів. Це включало моніторинг споживчого попиту, надання інформації про продажі, аналіз товарообігу, рекомендації щодо асортименту/пакування, розміщення інформації в торгових точках, мерчандайзинг, демонстрації зразків та рекламні акції. Договір № 09-07 від 09.07.2020 та акти приймання наданих послуг, а також звіти про розміщення інформації, підтверджують операції. Загальна вартість 1010500,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_10 в АТ «УКРСИББАНК». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_11 ( НОМЕР_11 ): У серпні, жовтні-грудні 2022 року та січні-червні 2023 року були надані рекламні послуги в соціальних мережах (Instagram та Facebook) для ТМ «Distil. No 9» та «Staritsky &Levitsky». Це включало розробку SMM стратегій, створення фото- та відеоконтенту, публікацію контенту та запуск рекламних кампаній. Договори б/н від 01.08.2022 та б/н від 04.10.2022, додатки до них, акти виконаних робіт, SMM стратегії та звіти з фото/відео підтверджують ці послуги. Загальна вартість 319126,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_11 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_12 ( НОМЕР_12 ): У лютому-грудні 2022 року та січні-червні 2023 року були придбані інформаційно-консультаційні послуги з питань комерційної діяльності та управління, включаючи управління веб-сайтами, оновлення даних, PR, діяльність головних управлінь, оброблення даних, юридичні, бухгалтерські та податкові консультації. Договір № 0001/01/11/2021 від 01.11.2021 та акти здачі-приймання робіт, а також надані проекти положень, наказів, процедур, концепцій та технічних завдань, підтверджують ці послуги. Загальна вартість 7464451,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_12 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Облік на рахунку НОМЕР_2 у кореспонденції з рахунками 92 «Адміністративні витрати» та 311. Станом на 01.07.2023 року обліковується кредиторська заборгованість у розмірі 1100000,00 грн.

ФОП ОСОБА_13 ( НОМЕР_13 ): У лютому 2023 року були надані агентські послуги з представлення інтересів замовника на території Сполучених Штатів Америки. Це включало виявлення та перевірку потенційних контрагентів, підготовку торгових операцій, аналіз комерційних пропозицій та сприяння у відвідуванні виставок. Агентський договір № 23.01 від 15.12.2022 та акт надання послуг № 14-02 від 14.02.2023 підтверджують операцію. Загальна вартість 53800,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_13 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Облік на рахунку 631 у кореспонденції з рахунками 93 та 311.

ФОП ОСОБА_14 ): У лютому 2022 року були надані послуги з декорування офісного простору до заходу «Весняне святкування 8 Березня», включаючи декорування вхідної зони, оформлення фотозони та загальне декорування офісу. Договір № 15/02 від 15.02.2022 та акт здачі-прийняття робіт № 1252 від 16.02.2022, а також звіт про надання послуг, підтверджують цю операцію. Загальна вартість 166 600,00 грн без ПДВ. Розрахунки проведені на рахунок ФОП ОСОБА_14 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Облік на рахунку 631 у кореспонденції з рахунками 92 «Адміністративні витрати» та 311.

Тож, наведені вище взаємовідносини, з наявними у справі по ним первинними документами, на переконання колегії суддів, дають підстави для висновку про те, що всі наведені господарські взаємовідносини позивача з контрагентами ґрунтуються на наданні послуг, пов`язаних з діяльність товариства позивача, зокрема, продажем алкогольних напоїв та їх місцем на ринку алкогольної продукції (маркетингові, IT, консультаційні, рекламні, агентські), що надавалися протягом багаторічного періоду (2017-2023 роки).

Для кожної господарської операції, наведеної вище, чітко визначено предмет договору та перелік наданих послуг. Ці описи є конкретними, деталізуючи маркетингові заходи (дослідження ринку, просування бренду, SMM, трейд-маркетинг), IT-послуги (системна інтеграція, розробка веб-сайтів) та консультаційні послуги (фінансова звітність, оптимізація управління, юридичні, бухгалтерські, податкові), що є важлиим, такі послуги безпосередньо пов`язані з основною діяльністю компанії, яка займається алкогольною продукцією (просування брендів «Staritsky & Levitsky», «Distil. No 9»), що вказує на наявність ділової мети для кожної транзакції, що є ключовим критерієм для визнання витрат та податкового кредиту. Це безпосередньо відповідає вимогам щодо економічної обґрунтованості.

Щодо фінансових розрахунків, на які також звернув увагу суд першої інстанції, платежі здійснювалися позивачем, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця та підтверджені відповідними платіжними дорученнями. Відсутність непогашеної заборгованості (за винятком двох випадків кредиторської заборгованості, які є поточними зобов`язаннями, а не відсутністю оплати) додатково підтверджує виконання фінансових зобов`язань.

Для операцій з ТОВ «Арда-Трейдінг» та ТОВ «Кастел Капітал», податкові накладні були виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у відповідні звітні періоди. Акти приймання-передачі послуг/робіт, специфікації та супровідні звіти (фотозвіти, SMM-стратегії, проекти політик), які були надані ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС», є первинними документами, які містять обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру, посади осіб, відповідальних за здійснення операції, та їхні підписи.

Колегія суддів вважає, що недостатня деталізація в актах виконаних робіт, автоматично не відносить такі до непідтверджених/нереальних.

Колегією суддів враховується, що придбані послуги (маркетингові, рекламні, консультаційні, IT-підтримка) безпосередньо пов`язані з основною господарською діяльністю ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС», а саме виробництвом та реалізацією алкогольних напоїв, які були спрямовані на збільшення обсягів продажів, покращення впізнаваності брендів, оптимізацію управління та забезпечення ефективної діяльності, що, у свою чергу, має на меті отримання доходу та прибутку.

Відповідачем під час розгляду даного спору та апеляційного перегляду, не було здійснено посилання на здійснення кримінального провадження та наявність вироків по контрагентах позивача, як і не звернуто увагу на ризиковість таких контрагентів.

Отже, вчинення господарських операцій ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» з ТОВ «Арда-Трейдінг», ТОВ «Кастел Капітал» та зазначеними вище фізичними особами-підприємцями підтверджені документально, мали економічну мету та відповідали основній діяльності товариства.

Висновок контролюючого органу, з яким погодився і суд першої інстанції, щодо завищення податкового кредиту на 2162342,00 грн, не враховує специфіки діяльності позивача та необхідності отримання супутніх послуг задля продажу вказаної вище алкогольної продукції на ринку, який є конкурентним. Водночас, виявлені розбіжності в обліку та оформлених документах, є незначними та не заперечують реальності отриманих послуг.

Як убло з`ясовано під час апеляційного перегляду, суд першої інстанції помилково зазначив про відсутність доказів оплати за спірні послуги, проте вказане суперечить фактичним обставинам справи, оскільки під час податкової перевірки були надані всі документи, що підтверджують оплату за послуги, включаючи платіжні доручення, зокрема для ТОВ «Арда-Трейдінг» та ТОВ «Кастел Капітал», при цьому, податковий орган не заперечував надання цих документів під час перевірки, і в акті перевірки відсутні посилання на їх відсутність. Наведене вказує на те, що факт надання документів про оплату був визнаний відповідачем (податковою службою) на етапі проведення перевірки. Оскільки податковий орган не заперечував наявність цих документів під час перевірки, суд першої інстанції не мав підстав стверджувати їх відсутність. До того ж, оплата за послуги контрагентам, включаючи ТОВ «Арда-Трейдінг», ТОВ «Кастел Капітал» та всіх ФОП ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 здійснювалася саме шляхом безготівкового перерахування коштів на їхні поточні рахунки, що підтверджується платіжними дорученнями, які були надані під час податкової перевірки та долучені до матеріалів справи.

Також, до апеляційної скарги додано копії платіжних доручень та банківських виписок, що підтверджують оплату за спірні послуги, зокрема для ТОВ «Арда-Трейдінг», ТОВ «Кастел Капітал» та ФОП, при цьому, судом перевірено та з`ясовано, що їх долучення до апеляційної скарги не є поданням додаткових доказів, проте суд першої інстанції безпідставно послався на їх відсутність, хоча вони були надані під час податкової перевірки і їх наявність не заперечувалась податковим органом.

Крім того, як було з`ясовано під час апеляційного перегляду, суд першої інстанції задовольнив клопотання про долучення висновку судово-економічної експертизи № 1-18/10 від 18.10.2024, проте не надав йому оцінки в мотивувальній частині рішення. Також, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача та допитав у якості свідка ОСОБА_1 , попри це, суд не відобразив зміст показань свідка у мотивувальній частині рішення та не надав їм оцінки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи 23.04.2025 судом першої інстанції за клопотанням позивача було допитано в якості свідка ОСОБА_1 задля підтвердження укладання договірів з контрагентами та підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності у спірних правовідносинах. (а.с. 5-7 т. 7)

Суд бере до уваги те, що 29.11.2024 позивачем до суду подано клопотання про долучення висновку судово-економічної експертизи № 1-18/10 від 18.10.2024 (а.с. 165-208 т. 6)

Судовим експертом Побеленською Н.А. Українського центру судових експертиз було складено висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1-18/10 від 18.10.2024

На вирішення експертизи було поставлено запитання: чи підтверджуються документально обсяги господарських операцій з придбання послуг? Чи підтверджуються документально висновки акту № 73905/26-15-07-02-06-03/36591306 від 13.11.2023?

За результатами проведення експертного дослідження складено висновок про те, що обсяги господарських операцій з придбання послуг ТОВ «Преміум Спірітс Брендс» по взаємовідносинам з контрагентами документально підтверджуються; висновки акта перевірки № 73905/26-15-07-02-06-03/36591306 від 13.11.2023 документально не підтверджуються. (а.с. 208 т. 6)

Колегією суддів досліджено вказаний висновок та враховано його висновки.

Експерт, відповідно до вимог була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України. (а.с. 168 зворот, т. 6)

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не врахував об`єктивну необхідність та економічну доцільність спірних операцій. Послуги, пов`язані з маркетинговими дослідженнями та іншим, були необхідними для ТОВ «ПРЕМІУМ СПІРІТС БРЕНДС» для розвитку. В штаті товариства були відсутні працівники, які мали б необхідну кваліфікацію. До матеріалів справи було надано значний обсяг документів, що підтверджують виконання робіт, а саме: акти наданих послуг із детальним переліком (включаючи акт від 31.07.2018 №43019, акт від 21.09.2018 №43051, акт від 08.11.2018 №43091), електронні звіти, зокрема, «опитування споживачів горілки Distil.», а також презентації та фотографії. Надані матеріали містять детальні звіти, фотозвіти, презентації, що підтверджують маркетингові дослідження та консультаційні послуги. Для ФОП ОСОБА_12 були надані проекти положень, наказів, процедур, концепцій та технічних завдань, що підтверджують характер послуг. Для ФОП ОСОБА_4 акти виконаних робіт підтверджують послуги, передбачені договором, включаючи моніторинг попиту та аналіз товарообігу. Для ФОП ОСОБА_8 були надані акти здачі-приймання робіт, що деталізують IT-послуги. Для ФОП ОСОБА_11 були надані SMM-стратегії та звіти з фото/відео, що підтверджують ведення соціальних мереж. Для ФОП ОСОБА_14 , незважаючи на розбіжність у формулюванні, був наданий звіт про декорування офісного простору, що свідчить про фактичне надання послуги. (а.с. 132-208 т. 5)

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з неповністю розкритими за змістом даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції, не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість, контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Зазначені вище обставини з огляду на положення статті 90 КАС України, підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Контролюючий орган, на порушення вимог статті 77 КАС України, відповідач не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача. За наслідком апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Київського окружного адміністративного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо щодо скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 18.12.2023, є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилкових фактичних висновках та неврахуванні висновку експертизи та показаннях свідка.

Тому, з цих підстав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Натомість, доводи апеляційної скарги контролюючого органу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення. У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийнято рішення з недодержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду в частині вимог, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог. У іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року слід залишити без змін. Судові витрати (апеляційної скарги на рішення) підлягають розподілу, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Спірітс Брендс" - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2023 № 2, прийнятого ГУ ДПС у м. Києві.

Прийняти нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.12.2023 № 2, прийняте ГУ ДПС у м. Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Спірітс Брендс" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 45420 грн (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять гривень).

У іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 27.02.2026.