Справа № 400/5674/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2026 р. № 400/5674/25
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув у порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду по адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008
проСт. 382 судовий контроль,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 по справі №400/5674/25 позов ОСОБА_1 задоволено: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.03.2025 року № 9/1/5765, № 9/1/5766, № 9/1/5767, № 9/1/5768, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення 17.09.2025 судом видано виконавчі листи.

29.09.2025 від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення МОАС від 25.06.2025 по справі №400/5674/25. Необхідність встановлення судового контролю обумовлена тим, що станом на день подання заяви відповідачем не здійснено перерахунку та виплату пенсії позивачу на підставі судового рішення по справі №400/5674/25.

Ухвалою від 13.10.2025 встановлено судовий контроль, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області зобов`язання подати протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили цієї ухвали по справі № 400/5674/25 звіт про виконання судового рішення.

09.01.2026 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області подано звіт про виконання рішення суду по справі №400/5674/25, у якому відповідач зазначив, що на виконання рішення суду від 25.06.2025 здійснено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до покладених судом зобов`язань. Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав 20068,01 грн. Загальна сума доплати пенсії, що виникла на виконання рішення суду від 25.06.2025 по справі № 400/5674/25 за період з 01.02.2020 по 31.10.2025 склала 176479,34 гривень. З метою погашення заборгованості, Головним управлінням виплачено ОСОБА_1 кошти в сумі 17966,25 грн., а саме : жовтні 2025 року у сумі 8806,23 грн. та в листопаді 2025 року в сумі 4875,76 грн. та в сумі 4284,26 грн. Вказане свідчить про те, що Головним управлінням не відмовлено ОСОБА_1 у виконанні судового рішення, таке рішення перебуває у процесі виконання, який не залежить від пенсійного органу в частині виділення коштів державного бюджету на відповідні бюджетні програми.

Також, 09.01.26 від Головного управління ПФУ в Миколаївській області надійшло клопотання про звільнення від сплати штрафу начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 16.02.2026 розгляд звіту призначено у судовому засіданні з викликом сторін та наданням часу для подання позиції стосовно розгляду звіту.

Позивач заперечень проти прийняття звіту не надав.

Дослідив звіт, суд вбачає, що рішення суду виконано лише в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , розраховано її розмір з 01.11.2025 в сумі 20068,01 гривень та забезпечено виплату пенсії в перерахованому розмірі. Однак, в частині виплати перерахованої суми доплати за період з 01.02.2020 по 31.10.2025 в розмірі 158513,09 гривень не виконано, оскільки у відповідача відсутні бюджетні кошти для цього.

При цьому, невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої виплати ОСОБА_1 відбулося не у зв`язку з небажанням ГУ ПФУ у Миколаївській області виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Боржник може виконати судове рішення лише за рахунок коштів державною бюджету.

Таким чином, суд вбачає, що з моменту ухвалення судом рішення на користь позивача пройшло більше ніж шість місяців, але за такий значний час, відповідач не зміг забезпечити виконання рішення в частині виплати позивачу 158513,09 гривень перерахованої пенсії. При цьому, інститут судового контролю саме у цьому випадку, не став ефективним засобом забезпечення виконання рішення суду, навіть встановлення судового контролю не призвело до виконання рішення суду. Суд вимушений констатувати, що встановлення подальшого судового контролю за виконання цього рішення суду не буде результативним, з врахуванням того, що виконання рішення суду залежить не від дій відповідача та його службових осіб, а від бюджетних асигнувань.

На переконання суду, подальше продовження судового контролю, призведе лише до спотворення виконання рішення суду, а не до його реального повного виконання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

Таким чином, суд констатує неможливість виконання рішення суду в частині виплати позивачу перерахованої суми пенсії за період з 01.02.2020 по 31.10.2025 в розмірі 158513,09 гривень, оскільки у відповідача відсутні бюджетні асигнування на цю виплату, самостійно він не може їх відшукати, а повноваження щодо фінансування цієї виплати знаходяться у органах, які не є учасниками цієї справи, та не можуть бути залучені до виконання рішення суду Міністерство фінансів України та Верховна Рада України (ті хто розробляє та приймає бюджет).

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

За таких обставин, суд вбачає за необхідність розглянути питання про заміну способу виконання цього судового рішення на інший.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, питання зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Вирішуючи питання про зміну способу виконання, суд виходить з наступного.

По-перше, рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 перерахованої суми пенсії за період з 01.02.2020 по 31.10.2025 в розмірі 158513,09 гривень неможливо на теперішній час виконати, оскільки питання виплати цих коштів не знаходиться в повноваженнях відповідачів по справі.

По-друге, судом використаний механізм судового контролю у повному обсязі, відповідачу надався передбачений Кодексом тримісячний строк для виконання рішення суду, але це не призвело до результату.

По-третє, 19.12.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX , яким зокрема були внесенні зміни до ст.378 КАС України, про те, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Нова редакції ч.3 ст.378 КАС України, передбачає зміну способу виконання, з урахуванням дотримання декількох вимог: 1) рішення суду стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг; 2) рішення суду не виконується більше двох місяців з моменту набрання законної сили; 3) спосіб виконання замінюються на стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат; 4) з урахуванням вимог ч.1, ч.2 ст.378 КАС України необхідна заява сторони у справі.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, стягнення коштів може відбутись лише за рахунок коштів Державного бюджету України, які перераховуються до Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене, з огляду на положення ч.3 ст.378 КАС України, де встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.

При цьому, суд враховує наведені у звіті розрахунки заборгованості.

Щодо накладення штрафу, то відповідно до правової позиції Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За такого, застосування штрафу відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» є протиправним.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду постановах від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14, від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18 та від 19.08.2020 у справі №140/784/19 та багатьох інших.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правовий висновок, численно викладений у постановах Верховного Суду, зазначених вище.

Необхідно розуміти, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливо лише у тому випадку, коли невиконання судового рішення відбулося саме з вини цієї посадовою особи. Натомість у цьому випадку, суд вбачає, що невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої виплати ОСОБА_1 , відбулося не у зв`язку з небажанням керівника ГУ ПФУ у Миколаївській області виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Тобто, відсутня вина особиста керівника ГУ ПФУ в Миколаївський області у невиконанні судового рішення, а відсутність бюджетного фінансування для виконання рішення суду, є поважною причиною його невиконання з боку боржника у цьому випадку.

Враховуючи відсутність в нього цих коштів, на переконання суду, відсутні підстави для застосування штрафу до керівника ГУ ПФУ у Миколаївській області.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду, суд позбавлений можливості накласти штраф на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 248, 381-383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Звіт Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 09.01.2026 про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 по справі №400/5674/25 прийняти.

2. Змінити спосіб і порядок виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 по справі №400/5674/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості з виплати перерахованої пенсії у розмірі 158513,09 (сто п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тринадцять гривень 9 копійок) гривень.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко