Справа № 160/22695/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2026 року м. Дніпросправа № 160/22695/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року (суддя Н.Є. Калугіна) у справі № 160/22695/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому, з урахуванням уточнення, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо підрахунку вислуги років без урахування пільгового періоду військової служби, невірного розрахунку середнього заробітку грошового забезпечення, що передували звільненню з військової служби за станом здоров`я, нарахування пенсійного забезпечення не з моменту звільнення з військової служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок вислуги років з урахуванням пільгового періоду військової служби позивача;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсійного забезпечення позивача із розрахунку середнього заробітку за останні 60 календарних місяців, що передували звільненню з військової служби за станом здоров`я;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсійного забезпечення за вислугу років позивача з 13.09.2023р., наступний день з моменту звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно при призначенні пенсії з 19.06.2025 обрахував вислугу років без врахування пільгової вислуги років, яка виникла у зв`язку із призовом на військову службу, під час якої позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Крім цього, відповідачем неправильно визначено дату призначення пенсії та розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в

Дніпропетровській області щодо неврахування при обчисленні пенсії за вислугу років позивачу періодів безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 04.04.2016 по 15.09.2016, з 08.12.2016 по 24.05.2017, з 26.05.2017 по 30.05.2017, з 23.01.2018 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 06.06.2018, з 22.06.2018 по 16.08.2018, з 27.02.2019 по 02.06.2019, з 19.06.2019 по 19.08.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо визначення дати призначення позивачу пенсії за вислугу років з 19.06.2025;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити обчислення, перерахунок та виплату пенсії позивачу із урахуванням періодів безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 04.04.2016 по 15.09.2016, з 08.12.2016 по 24.05.2017, з 26.05.2017 по 30.05.2017, з 23.01.2018 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 06.06.2018, з 22.06.2018 по 16.08.2018, з 27.02.2019 по 02.06.2019, з 19.06.2019 по 19.08.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці, починаючи з 13.09.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що згідно з підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови з розрахунку один місяць служби за три місяці зараховується: період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії позивача періодів безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 04.04.2016 по 15.09.2016, з 08.12.2016 по 24.05.2017, з 26.05.2017 по 30.05.2017, з 23.01.2018 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 06.06.2018, з 22.06.2018 по 16.08.2018, з 27.02.2019 по 02.06.2019, з 19.06.2019 по 19.08.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці є протиправними.

Суд з`ясував, що в силу положень ст. 50 Закону №2262 дії відповідача щодо визначення дати призначення пенсії позивачу (з 19.06.2025) є протиправними, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що 19.06.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до скаржника подання для призначення пенсії позивачу за вислугу років, однак вислуга років позивача становить 38 років, у календарному обчисленні 19 років, а тому скаржник наполягає, що підстав для призначення пенсії позивачу за вислугу років немає, адже пенсія за вислугу років згідно Закону №2262 призначається лише за наявності вислуги 25 календарних років. Зауважує, що позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно п. «б» ст. 12 Закону №2262 з 19.06.2025 року, її розмір визначено належним чином відповідно до приписів законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходив військову службу у складі Збройних Сил України.

12.09.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 261 головного сержанта ОСОБА_1 , командира відділення управління мінометного розрахунку мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , звільненого у запас наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05 вересня 2023 року № 83-РС за підпунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 12 вересня 2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення з сніданку 13 вересня 2023 року.

Крім цього, наказом встановлено, що вислуга років станом на 01 вересня 2023 року становить: календарна 20 років 00 місяців 11 днів, пільгова 02 роки 07 місяців 28 днів, загальна 25 років 04 місяці 07 днів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі № 160/30535/23 позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову викладену у листі від 05.12.2023р. вих.№7/25367/1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2023р. про проведення перерахунку вислуги років з урахуванням пільгової вислуги років та оформлення подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

В задоволенні інших вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду 24.03.2025 Департаментом соціального забезпечення МО України проведено розрахунок вислуги років в календарному обчислені (без урахування пільгового періоду) на пенсію за вислугу років № 10205.

З 19.06.2025 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись із діями відповідача щодо підрахунку вислуги років без урахування пільгового періоду військової служби, розрахунку середнього заробітку грошового забезпечення, що передували звільненню з військової служби за станом здоров`я, нарахування пенсійного забезпечення не з моменту звільнення з військової служби, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За змістом пункту «в» частини першої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії призначаються особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону - з наступного дня після звільнення зі служби.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що з 19.06.2025 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас, така пенсія позивачу призначена після того, як на виконання рішення суду 24.03.2025 проведено позивачу розрахунок на пенсію за вислугу років № 10205, який у поданні ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В свою чергу, направлення такого подання до пенсійного органу зумовлено заявою позивача від 19.10.2023р.

Колегія суддів зауважує, що станом на 13.09.2023 позивач був звільнений зі служби, він звернувся із заявою стосовно направлення подання для призначення пенсії в межах 12 місяців від дати 13.09.2023, а отже в силу положень п. «в» ч.1 та ч.3 статті 50 Закону №2262-ХІІ позивач має право на призначення з 13.09.2023 року пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Відтак, керуючись ст. 50 Закону №2262-ХІІ, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії пенсійного органу стосовно визначення дати призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 Закону №2262-ХІІ з 19.06.2025 є протиправними.

Також, колегія суддів звертає увагу, що на виконання вимог Закону № 2262-XII затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (далі Порядок №393).

Відповідно до пп. «а» п. 3 Порядку №393 (в редакції станом на час спірних правовідносин) було визначено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, зокрема час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З матеріалів справи вбачається, що за змістом довідки №2656 від 16.10.2019 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, позивач в період з 03.11.2014 по 25.12.2014, з 04.01.2015 по 09.05.2015, з 29.05.2015 по 17.09.2015, з 04.04.2016 по 15.09.2016, з 08.12.2016 по 24.05.2017, з 26.05.2017 по 30.05.2017, з 23.01.2018 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі проведення антитерористичної операції Донецької та Луганської областей.

Крім того, згідно з довідкою №2657 від 16.10.2019 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, позивач в період з 30.04.2018 по 06.06.2018, з 22.06.2018 по 16.08.2018, з 27.02.2019 по 02.06.2019, з 19.06.2019 по 19.08.2019 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсучу і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Матеріали справи не містять доказів врахування при обчисленні пенсії позивача за вислугу років періодів з 04.04.2016 по 15.09.2016, з 08.12.2016 по 24.05.2017, з 26.05.2017 по 30.05.2017, з 23.01.2018 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 06.06.2018, з 22.06.2018 по 16.08.2018, з 27.02.2019 по 02.06.2019, з 19.06.2019 по 19.08.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відтак, враховуючи приписи пп. «а» п. 3 Порядку №393, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії за вислугу років позивача періодів з 04.04.2016 по 15.09.2016, з 08.12.2016 по 24.05.2017, з 26.05.2017 по 30.05.2017, з 23.01.2018 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 06.06.2018, з 22.06.2018 по 16.08.2018, з 27.02.2019 по 02.06.2019, з 19.06.2019 по 19.08.2019 з розрахунку один місяць служби за три місяці є протиправними.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі № 160/22695/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 02.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров