Справа № 280/11501/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 березня 2026 року Справа № 280/11501/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2) в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати відповідача 1 про відмову у перерахунку пенсії позивача , яке прийняте за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 12 червня 2014 року № 227/06 та довідки про періоди роботи від 12 червня 2014 року № 231/06, які видані Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3»;

- зобов`язати відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року;

- зобов`язати відповідача 1 провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 1992 року по 31 серпня 1996 року, згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 12 червня 2014 року № 227/06, яка видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» та з урахуванням страхового стажу за період роботи з 20 квітня 1992 року по 31 грудня 1998 року з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України 05 листопада 2025 року;

- зобов`язати відповідача 2 нарахувати недоотриману пенсію позивачу та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України 05 листопада 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу з 17 червня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). Проте органом пенсійного фонду під час призначення пенсії безпідставно, на думку позивача, не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року, без зазначення на те правових підстав. Також вказує, що 05 листопада 2025 року позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії «допризначення в зв`язку з наданими додатковими документами: зміна періоду 60 місяців до 01 липня 2000 року». Вказана заява з урахуванням принципу екстериторіальності розглянута Головним управлінням пенсійного фонду України в Запорізькій області. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12 листопада 2025 року № 99 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки надана ним довідка для перерахунку не підтверджена первинними документами. Позивач вважає таке рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує його право на пенсійне забезпечення. Вказує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року (тобто, по 30 червня 2000 року включно) є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Подана позивачем до органу Пенсійного фонду України довідка, відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок № 22-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846. Позивач зауважує, що законодавством не передбачено обов`язку працівника відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві. За загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії. Беручи до уваги вищезазначене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. З даними діями відповідачів позивач не погоджується, тому звернулася з даним позовом.

Ухвалою судді від 31 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін в порядку статті 262 КАС України. Також, вказаною ухвалою судді від відповідачів витребувано докази по справі.

14 січня 2026 року від представника ГУ ПФУ в Запорізькій області до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, який містить заперечення проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що питання стосовно зарахування до страхового стажу періоду роботи з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року ним не вирішувалось, оскільки зарахування періодів роботи страхового стажу здійснювалось іншим органом пенсійного фонду під призначення позивачу пенсії за віком. Окрім того, вказує, що до заяви про перерахунок пенсії позивач додав довідку про заробітну плату від 12 червня 2014 року №227/06 за період роботи з 01 квітня 1992 року по 31 серпня 1996 року, виданої ПАТ «Донецький завод великопанельного домубудування-3» (), яка не підтверджена первинними документами. Акт перевірки довідок також відсутній. Отже, відповідачем правомірно прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 05 листопада 2025 року у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Враховуючи вищезазначене, задоволенні позову просить відмовити.

21 січня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що перевірка достовірності документів покладено на органи пенсійного фонду.

Ухвалою суду від 27 січня 2026 року позивачу поновлено строк на подання відповіді на відзив.

02 лютого 2026 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову та в обґрунтування якого вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 05 листопада 2025 року у зв`язку з відсутністю необхідних документів. В задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 з червня 2025 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

05 листопада 2025 року позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії «допризначення в зв`язку з наданими додатковими документами: зміна періоду 60 місяців до 01 липня 2000 року».

До заяви позивач додав довідку про заробітну плату від 12 червня 2014 року №227/06 за період роботи з 01 квітня 1992 року по 31 серпня 1996 року, виданої ПАТ «Донецький завод великопанельного домубудування-3» ().

Вищезазначена заява позивача з урахуванням принципу екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12 листопада 2025 року за № 99 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. В обґрунтування рішення вказано, що надана позивачем довідка не підтверджена первинними документами. Акт перевірки довідок також відсутній. Для перерахунку пенсії по стажу підстави відсутні, оскільки довідка від 12 червня 2014 року №231/06 за період роботи ОСОБА_1 з 20 квітня 1992 року по 12 червня 2014 року не завірена підписом керівника та не містить посилання на первинні документи, на підставі яких вона видана (книги наказів, особові рахунки, інші).

Також, з розрахунку стажу позивачу стало відомо про не зарахування до його страхового стажу органом пенсійного фонду періоду роботи ОСОБА_1 під час призначення пенсії за віком з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року.

Позивач не погоджуючись із такими діями та рішенням органів пенсійного фонду звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

З приводу вимог позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року суд зазначає наступне.

Пунктом 4.8 Порядку №22-1 визначено, що документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

У відповідності зі статтею 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року 1058-IV пенсія виплачується за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що він з червня 2025 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області.

Пенсія за віком призначалась позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, розрахунок стажу для призначення позивачу пенсії за віком проводився також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області.

Саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області позивачу під час призначення пенсії за віком не здійснено зарахування до страхового стажу періоду роботи з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року.

Натомість Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області з урахуванням Порядку № 22-1 з урахуванням принципу екстериторіальності розглядалась виключно заява позивача про перерахунок пенсії від 05 листопада 2025 року з урахуванням наданої довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 12 червня 2014 року № 227/06 та довідки про періоди роботи від 12 червня 2014 року № 231/06, які видані Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3».

Оскільки питання щодо зарахування позивачу спірного періоду роботи до страхового стажу не вирішувалось, відмови у такому зарахування Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області також не приймало, то у суду відсутні підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20 квітня 1992 року по 31 квітня 1998 року.

Відтак, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно вимог про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12 листопада 2025 року за № 9 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 1992 року по 31 серпня 1996 року, згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 12 червня 2014 року № 227/06, яка видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» та з урахуванням страхового стажу за період роботи з 20 квітня 1992 року по 31 грудня 1998 року, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно із абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV унормовано Порядком №22-1.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком, крім іншого, за бажанням пенсіонера, ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Пункт 4.7 Порядку 22-1 передбачає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі №21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 17 квітня 2018 року у справі №376/2559/17, від 25 вересня 2018 року у справі №539/1386/17, від 10 липня 2019 року у справі №539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі №539/3234/16-а, від 23 січня 2020 року у справі №711/6882/17, від 21 травня 2020 року у справі №711/10373/17, від 22 вересня 2020 року у справі №361/7431/15-а, від 14 вересня 2020 року у справі №404/5731/16-а, від 09 листопада 2020 року у справі №202/9474/15-а тощо.

За встановленими обставинами справи, позивач подав до пенсійного органу довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 12 червня 2014 року № 227/06, яка видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» про заробітну плату за період з 01 квітня 1992 року по 31 серпня 1996 року (а.с. 21).

Дослідивши вищезазначену довідку судом встановлено, що вона містить посилання на первинні документи, на підставі яких вказані нарахування заробітної плати за зазначений період. Окрім того, у довідці вказано, що на всі виплати нараховано та сплачено страхові внески відповідно до вимог законодавства. Довідка завірена печаткою та підписами уповноважених осіб (директором та бухгалтером), що її склали.

Отже, надана позивачем довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року, а саме: з 01 квітня 1992 року по 31 серпня 1996 року, видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» у відповідності до вимог підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1.

Також, суд зазначає, що періоди роботи, зазначені в довідці Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» від 12 червня 2014 року, відповідають відомостям, зазначеним у трудовій книжці позивачки від 18 лютого 1983 року серії НОМЕР_2 .

Поряд з цим, у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Подібного висновку дійшов Верховний Суд також у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 808/1735/18, від 24 березня 2020 року у справі № 280/1411/16-а.

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, установами та організаціями, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через такі обставини, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).

Враховуючи, що подана позивачем довідка видана на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а також відомості про підстави її видачі, суд дійшов висновку, що така довідка відповідала вимогам Порядку № 22-1, а тому у відповідача 1 були відсутні підстави для проведення перевірки поданої довідки, та, відповідно, були відсутні й підстави для відмови в перерахунку пенсії позивача на підставі такої довідки.

Щодо посилання відповідачів на ненадання позивачем первинних документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З огляду на зазначене, у розглядуваному випадку саме органи Пенсійного фонду України мають право перевіряти обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.

Суд зауважує, що саме на орган пенсійного фонду покладено обов`язок перевірити обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату. Жодною нормою пенсійного законодавства України не передбачено обов`язок пенсіонера надавати до пенсійного органу копії первинних документів, які б підтверджували суми заробітної плати, зазначені у довідках про заробітну плату.

Доказів здійснення такої перевірки, витребування чи запиту первинних документів, складання акту перевірки наданої довідки відповідачем не надано.

Відтак, суд зауважує, що відповідачем -1 обрано найменш сприятливий для позивача спосіб надання рішення за його заявою.

За наведених обставин, спірне рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12 листопада 2025 року №99 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд враховує, що виплата пенсії позивача внаслідок будь-яких перерахунків, в тому числі в судовому порядку, враховуючи місце проживання позивача, здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу, частина 2 статті 5 КАС України передбачає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Окрім цього, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту та належного поновлення порушених прав позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії за віком позивача, з урахуванням довідки про заробітну плату від 12 червня 2014 року № 227/06, яка видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3», починаючи з 05 листопада 2025 року, а Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату перерахованої пенсії.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України). Оскільки, суб`єктом владних повноважень, яким було прийнято протиправне рішення у відношенні позивача у справі було ГУ ПФУ в Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору, документально підтверджені у сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12 листопада 2025 року № 99 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату від 12 червня 2014 року № 227/06, яка видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» з 05 листопада 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Київській області здійснити виплату перерахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату від 12 червня 2014 року № 227/06, яка видана Публічним акціонерним товариством «Донецький завод великопанельного домобудування - 3» з 05 листопада 2025 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 02 березня 2026 року.

Суддя Д.В. Татаринов