Справа № 440/14248/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р. Справа № 440/14248/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 (суддя: С.С. Бойко, м. Полтава) по справі № 440/14248/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення пакету документів, необхідного для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату у сумі одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, а саме 671000,00 грн. ОСОБА_1 ..

В обґрунтування позовних вимог вказала на протиправну бездіяльність відповідача щодо своєчасного направлення до Міністерства Оборони України документів про призначення ОСОБА_2 , якому встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захистом Батьківщини, одноразової грошової допомоги. Зокрема, зауважила, що ВЧ НОМЕР_1 направлено вказані документи лише 27.05.2024, тобто майже через місяць після загибелі ОСОБА_2 , та більш ніж через півроку з моменту подання, чим порушено право ОСОБА_2 на належне соціальне забезпечення.

Пояснила, що оскільки своє право на отримання вищезазначеної соціальної виплати ОСОБА_2 реалізував, проте не одержав грошові кошти за життя, одноразова грошова допомога (грошові кошти, що належать ОСОБА_2 ) у розмірі 671 000 грн. входить до складу спадщини, що має бути розподілена між двома неповнолітніми дітьми, законним представником яких є позивач - ОСОБА_1 (мати дітей).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 440/14248/24 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення пакету документів, необхідного для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ОСОБА_2 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 440/14248/24 та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відповідно до рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі № 530/756/17 шлюб між померлим військовослужбовцем - ОСОБА_2 та позивачем, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 21.11.2009, актовий запис № 203 - розірвано. За таких обставин, позивач не відноситься до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначених ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та матеріали справи не містять доказів, що позивач є спадкоємцем померлого. Підсумовуючи, відповідач наголосив, що не вчиняв протиправної бездіяльності відносно позивача, а позивач у той же час не є належним отримувачем одноразової грошової допомоги.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 та не заперечується сторонами.

24.07.2023 ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із пораненням, так, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 101874.

ОСОБА_2 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з заявою від 27.12.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням 27.07.2023 ІІІ групи інвалідності, до якої додано: копія довідки МСЕК, копія картки платника податків, копія паспорта, копія довідки про обставини травми, копія довідки ВЛК, згода на обробку персональних даних.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.05.2024.

22.05.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 подано висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , який 24.07.2023 визнаний особою з інвалідністю 3 групи до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України за вих № 657-2347.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо направлення пакету документів, необхідного для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, суд першої інстанції виходив з наявності доказів на підтвердження того, що направлення Військовою частиною НОМЕР_1 висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , який 24.07.2023 визнаний особою з інвалідністю 3 групи, до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України 22.05.2025 за вих. № 657-2347, відбулось після спливу 15-денного строку з дня реєстрації заяви від 27.12.2023.

Водночас, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату у сумі одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, а саме 671000,00 грн., суд першої інстанції вважав такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не є розпорядником бюджетних коштів та не приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 3 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Статтею 16-2 Закону №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Частинами другою та четвертою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві ( далі Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 (в редакції, чинній на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про призначення ОДГ), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 6 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

У пункті 11 Порядку № 975 визначено, що вiйськовослужбовець, вiйськовозобов`язаний та резервiст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разi настання iнвалiдностi чи втрати працездатностi без встановлення йому iнвалiдностi, подає уповноваженому органу такi документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням iнвалiдностi чи часткової втрати працездатностi без встановлення iнвалiдностi; довiдку медико-соцiальної експертної комiсiї про встановлення групи iнвалiдностi або вiдсотка втрати працездатностi iз зазначенням причинного зв`язку iнвалiдностi чи втрати працездатностi.

До заяви додаються копiї: постанови вiдповiдної вiйськово-лiкарської комiсiї щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузiї, травми або калiцтва), захворювання; документа, що свiдчить про причини та обставини поранення (контузiї, травми або калiцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане iз вчиненням особою кримiнального чи адмiнiстративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дiй у станi алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янiння, або навмисного спричинення собi тiлесного ушкодження; сторiнок паспорта з даними про прiзвище, iм`я та по батьковi i мiсце реєстрацiї; документа, що засвiдчує реєстрацiю фiзичної особи у Державному реєстрi фiзичних осiб - платникiв податкiв, виданого органом доходiв i зборiв (для фiзичної особи, яка через свої релiгiйнi переконання вiдмовляється вiд прийняття реєстрацiйного номера облiкової картки платника податкiв, офiцiйно повiдомила про це вiдповiдний орган доходiв i зборiв та має вiдмiтку в паспортi громадянина України, - копiю сторiнки паспорта з такою відміткою).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право особи на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, виникає з дня встановлення інвалідності, що визначається датою, вказаною в довідці МСЕК.

Водночас, обов`язок щодо забезпечення реалізації зазначеного права покладено на Міністерство оборони України шляхом прийняття відповідного рішення на підставі повної та всебічної перевірки поданих позивачем документів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з заявою від 27.12.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням 27.07.2023 року ІІІ групи інвалідності, до якої додано: копія довідки МСЕК, копія картки платника податків, копія паспорта, копія довідки про обставини травми, копія довідки ВЛК, згода на обробку персональних даних.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.05.2024.

22.05.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 подано до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України за вих. № 657-2347 висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , який 24.07.2023 визнаний особою з інвалідністю 3 групи.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.10.2024 № 343/2023 у січні 2024 року до фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 надано заяву від 27.12.2023. При цьому зазначено, що довідка МСЕК про встановлення групи інвалідності та згода на обробку персональних даних надійшли до фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 через управління інженерно-саперного батальйону у травні 2024 року, після чого сформований пакет документів направлено на погодження до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи міститься документ «згода на збір та обробку персональних даних», який нібито підписаний ОСОБА_2 , на місці дати зазначено: «_» травня 2024 року».

Однак, враховуючи, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , він фізично не міг підписати згоду на збір та обробку персональних даних у травні 2024 року, тому колегія суддів вважає вказаний документ таким, що не відповідає дійсності.

Крім того, заява ОСОБА_2 від 27.12.2023 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 27.07.2023 ІІІ групи інвалідності містить відомості про долучення до неї наступних документів: копія довідки МСЕК, копія картки платника податків, копія паспорта, копія довідки про обставини травми, копія довідки ВЛК, згода на обробку персональних даних.

При цьому, жодних документів, підтверджуючих неприйняття вказаної заяви з огляду на відсутність вказаних додатків, відповідачем до матеріалів справи не надано.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність твердження відповідача про те, що згоду персональний даних було отримано від ОСОБА_2 в день його смерті, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що пакет документів доданих до заяви від 27.12.2023 не відповідав цій заяві.

За встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що направлення Військовою частиною НОМЕР_1 22.05.2025 за вих. № 657-2347 висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , який 24.07.2023 визнаний особою з інвалідністю 3 групи до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, відбулось після спливу 15-денного строку, встановленого п.13 Постанови № 975, з дня реєстрації заяви від 27.12.2023.

Також, твердження відповідача з приводу того, під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів, суд відхиляє з огляду на те, що правовідносини щодо призначення ОДГ ОСОБА_2 виникли до прийняття постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 і від 28 лютого 2022 р. № 168» від 18 червня 2024 року № 714, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, зокрема доповнено пунктом 23, за змістом якого керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Доопрацювання документів здійснюється у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, а після надходження додаткових документів приймається рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження заяви до розпорядника бюджетних коштів або про відмову в її призначенні.

Строки подання рішення розпорядника бюджетних коштів уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги, а також строки видання наказу про виплату уповноваженим органом одноразової грошової допомоги встановлюються міністерствами та державними органами.

Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.

Таким чином, враховуючи, що правовідносини стосовно призначення ОДГ ОСОБА_2 виникли до прийняття вказаної постанови, суд наголошує, що Військова частина НОМЕР_1 повинна була направити висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , який 24.07.2023 визнаний особою з інвалідністю 3 групи, до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України до спливу 15-денного строку з дня реєстрації заяви від 27.12.2023, а не 22.05.2024, що очевидно перевищує вказаний строк, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо направлення пакету документів, необхідного для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ОСОБА_2 .

Доводи апелянта щодо розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 колегія суддів вважає такими, що не впливають на результат розгляду даної справи, оскільки позивач ОСОБА_1 , як зазначено в позові та підтверджується свідоцтвами про народження дітей НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , є матір`ю спільних з ОСОБА_2 дітей - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 56 КАС України визначено, що права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати в суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі у таких справах відповідно неповнолітніх осіб, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена.

Варто вказати, що, відповідно до ст. 16-1 Закону №2011-ХІІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З огляду на вказане, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 , як законний представник дітей ОСОБА_2 , які в розумінні вищенаведених норм відносяться до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 вказаного Закону, є належним позивачем у даній справі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 по справі № 440/14248/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова