Справа № 420/5146/26
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5146/26
У Х В А Л А

03 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою судді від 27.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.03.2026 від представника Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшло клопотання, у якому відповідач просить суд провести розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та визнати обов`язкову особисту явку в судове засідання позивача і допитати його в якості свідка по фактам, які викладені в позові його представником.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, поясненнями сторін, показаннями свідків та іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 КАС України суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин справи, однак вирішує питання про доцільність витребування доказів та виклику осіб з урахуванням предмета доказування, характеру спірних правовідносин та достатності наявних доказів.

У поданому клопотанні відповідач не навів конкретних обставин, які не можуть бути встановлені на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, та які потребують саме допиту позивача. Не зазначено також, які саме юридично значимі факти мають бути з`ясовані шляхом його особистих пояснень і чому такі обставини неможливо встановити іншими процесуальними засобами.

Суд враховує, що спір має публічно-правовий характер і стосується оцінки правомірності рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Вирішення такого спору здійснюється насамперед на підставі письмових доказів, матеріалів адміністративної справи та аналізу норм матеріального права.

Крім того, відповідно до положень ст. 93 КАС України допит сторони як свідка можливий лише за її згоди. Процесуальний закон не передбачає можливості примусового допиту сторони у справі як свідка всупереч її волевиявленню. Відповідна згода позивача у матеріалах справи відсутня.

Обов`язкова явка учасника справи може бути визнана судом необхідною лише за наявності об`єктивної потреби у безпосередньому з`ясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору. Така потреба судом не встановлена.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин (п.20 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. ч. 5-8 ст. 262 КАС суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Слід вказати, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Дослідивши матеріали справи, зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка є справою незначної складності, та не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 260, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, визнання обов`язкової особисту явку в судове засідання позивача і допит позивача в якості свідка відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк