Справа № 520/1017/25
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

02 березня 2026 року

м. Київ

справа №520/1017/25

адміністративне провадження № К/990/45809/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С. М.,

суддів: Берназюка Я. О., Стародуба О. П.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту земельних відносин Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (далі - Департамент), у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо неприйняття рішення за результатом розгляду по суті поданої через ЦНАП м. Харкова заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 29.03.2024 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Харківську міську раду розглянути по суті заяву (клопотання) ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: АДРЕСА_1 та за результатом її розгляду прийняти рішення відповідно до частини другої статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025, позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту земельних відносин Харківської міської ради щодо нерозгляду по суті поданої через ЦНАП м. Харкова заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 29.03.2024 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Департамент земельних відносин Харківської міської ради розглянути по суті заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 29.03.2024 про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :13:013:0025, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки 0,0596 га за адресою: АДРЕСА_1 та надати відповідь.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями Депертамент земельних відносин Харківської міської ради в особі представника - Ткаченко С. В. 07.11.2025 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025, а також поновити Департаменту строк на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного суду від 25.11.2025 касаційну скаргу було залишено без руху з підстав ненадання документу про сплату судового збору та з встановленням строку для надання доказів поважності причин пропуску строків оскарження.

У встановлені ухвалою строки скаржник наддав скитанцію про сплату судового збору, таким чином виконав вимоги ухвали в цій частині.

В частині надання доказів поважності пропуску строків на касаційне оскарження послався на значний обсяг процесуальних документів, які надходять до електронного кабінету Харківської міської ради, для обробки яких потрібен значний час, у зв`язку з чим їх реєстрація та направлення до відповідного виконавчого органу міської ради займає декілька днів, що власне і стало на заваді для своєчасного звернення з касаційною скаргою. Також вказав на те, що з 24.02.2022 кількість працівників Харківської міської ради значно зменшилась, а також на звернув увагу на часті повітряні тривоги у місті Харкові.

Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Скаржник, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Верховний Суд також неодноразово зазначав, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження.

Водночас жодних доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку скаржником не надано.

Також Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що його посилання на труднощі в організації належного виконання обов`язків працівників контролюючого органу (зокрема, велике навантаження його працівників) не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку касаційного оскарження.

Щодо посилання скаржника на практику Верховного Суду щодо поновлення строку на касаційне оскарження, то колегія суддів Верховного Суду зауважує, що питання поновлення процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та не є об`єктивними істотними перешкодами для своєчасної реалізації процесуальних прав.

Отже, недоліки касаційної скарги в частині подачі доказів поважності пропуску процессуального строку на касаційне оскарження скаржником не усунуто, поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження не зазначено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Департаменту земельних відносин Харківської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту земельних відносин Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. М. Чиркін

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя О. П. Стародуб