Справа № 280/482/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 березня 2026 рокуСправа № 280/482/25 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.10.2025, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 та призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку з отриманням травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, з урахуванням висновків суду.

18.02.2026 до суду через підсистему Електронний суд надійшла заява представника позивача, в якій в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить, встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду № 280/482/25 від 27 березня 2025 року та постановити окрему ухвалу по суті виявлених порушень відповідним суб`єктом владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та прав позивача.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що на виконання рішення суду, позивач повторно на вимогу відповідача надав заяву та документи. Відповіддю відповідача, знов ж таки рішення суду не виконано та відмовлено позивачу. Вказано, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі 280/482/25 ГУНП в Запорізькій області повторно розглянуто заяву (рапорт) про призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з отриманням травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, з урахуванням висновків суду. За результатами розгляду встановлено, що документи, які подано до заяви (рапорту), не містять підстав для призначення одноразової грошової допомоги на підставі п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону, про що складено висновок від 22.12.2025.

Ухвалою суду від 19.02.2026 заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №280/482/25 призначити до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників. Витребувано від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області письмові пояснення щодо обставин виконання рішення суду у справі №280/482/25 разом із наявними доказами на їх підтвердження, а у разі невиконання рішення суду - пояснення щодо причин, які зумовили таке невиконання.

24.02.2026 до суду надійшли пояснення відповідача, в яких зазначається, що за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї копій документів, Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Запорізькій області складено Висновок від 22.12.2025, яким констатовано відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Пункт 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає виплату допомоги виключно у разі отримання поранення (контузії, травми або каліцтва). У випадку позивача медичними установами офіційно зафіксовано захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції, що є докорінно іншою підставою для виплат. З огляду на викладене, ГУНП в Запорізькій області об`єктивно позбавлене можливості призначити одноразову грошову допомогу за пунктом 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки надані позивачем документи прямо суперечать вимогам цієї статті. Наголошено на безпідставність та неправомірність тверджень представника позивача у заяві щодо невиконання, на її думку, ГУНП в Запорізькій області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.03.2025 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.10.2025. Вказано, що фактично, ГУНП в Запорізькій області виконано рішення суду шляхом повторного, всебічного розгляду заяви ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

Розглянувши в письмовому провадженні подану заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зважає на таке.

Згідно з ст. 129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Суд зазначає, що з аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

У той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд прийшов до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що, зокрема ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З доданих відповідачем доказів вбачається, що на виконання рішення Запорізьким окружним адміністративним судом від 27.03.2025 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.10.2025, ГУНП в Запорізькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Розгляд зазначеної заяви здійснювався з урахуванням висновків суду та обставин щодо отримання заявником травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

За результатами повторного розгляду заяви та доданих до неї матеріалів було встановлено, що поданий заявником пакет документів не містить достатніх правових підстав для призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, суд зазначає, що судове рішення було фактично виконано відповідачем, а позивач, по суті, не згоден із тим, яким чином відповідач його виконав.

Як вказує відповідач у своїх поясненнях, медичними установами зафіксовано захворювання позивача, пов`язане з проходженням служби в поліції, що є іншою підставою для виплат, ані ж у разі отримання поранення (контузії, травми або каліцтва).

Проте, суд наголошує, що вказані обставини не були предметом дослідження у даній справі та виникли вже після виконання відповідачем рішення суду у справі №280/482/25.

Надання правової оцінки діям відповідача, які не охоплювалися предметом спору, в межах процедури судового контролю є недопустимим, оскільки за таких обставин суд фактично вирішить новий публічно-правовий спір між сторонами.

Водночас, у разі незгоди позивача із визначеним відповідачем розміром грошового забезпечення наявні ознаки іншого публічно-правового спору між сторонами, який може бути вирішений шляхом подання позовної заяви.

При цьому, незгода позивача із тим, яким чином виконано судове рішення відповідачем, не є підставою для встановлення судового контролю.

Суд вказує, що вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання щодо встановлення судового контролю за рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Розглядаючи заяву, подану в порядку статті 382 КАС України, суд не вирішує спір повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення.

При цьому, суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується, надавати оцінку доказам, які не були надані суду при розгляді справи по суті, а тому, доводи позивача стосовно протиправності дій відповідача щодо невиконання рішення є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, на переконання суду, в даному випадку заявлені позивачем вимоги в межах заяви, поданої в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть слугувати підставою для звернення позивача із окремим позовом до суду.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що відповідачем виконано рішення зобов`язального характеру в межах, визначених рішенням Запорізьким окружним адміністративним судом та постановою Третього апеляційного адміністративного суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для встановлення судового контролю.

У зв`язку із наведеним, у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 248, 256, 293, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №280/482/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Сіпака