Справа № 520/20345/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. ПолтаваСправа № 520/20345/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому розгляді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період 01 березня 2025 року по 31 травня 2025 року суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн;

- зобов?язати Харківський окружний адміністративний суд провести нарахування та виплату судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену суддівську винагороду за період з 01 березня 2025 року по 31 травня 2025 року на підставі частин 2,3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 1402-VIII виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2025 року - 3028 грн., з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов?язкових платежів при їх виплаті.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року матеріали адміністративної справи №520/20345/25 за позовом ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено до Другого апеляційного адміністративного суду, як суду вищої інстанції, для визначення підсудності.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року адміністративну справу №520/20345/25 за позовом ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 (суддя Довгопол М.В.) заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 520/20345/25, вирішено розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 23.12.2025 у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Згідно із розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 № 96 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19.02.2026 № 226/0/15-26, з урахуванням наказу голови суду Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 № 3/10, відповідно до розпорядження керівника апарату № 3/19 від 23.02.2026 "Про здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями судових справ та матеріалів, які перебували в провадженні судді Довгопол М.В.".

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 справу передано для розгляду судді Бевзі В.І.

Ухвалою суду від 02.03.2026 дану адміністративну справу прийнято до провадження., вирішено розгляд справи проводити спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розгляд справи здійснений спочатку.

Суд зазначає про наявність у матеріалах справи клопотання позивача про зупинення провадження у справі, яке завантажене судом до електронного суду ЄСІТС у цій справі.

Як встановлено з офіційного сайту Конституційного Суду України Велика палата Конституційного Суду України 20 листопада 2025 року на відкритій частині пленарного засідання у формі письмового провадження розпочала розгляд справи за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", яким установлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн для цілей визначення посадового окладу судді.

Станом на теперішній час відкрито конституційне провадження у вказаній справі, рішення Великою палатою Конституційного Суду України за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", не прийнято.

Додатково суд зазначає, що на розгляді Конституційного Суду України перебуває постанова №4 від 23.01.2026 Пленуму Верховного Суду №4/ 95 (26) від 17.02.2026 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2022 рік від 02 грудня 2021 року № 1928-IX, абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2023 рік від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ, абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2024 рік від 09 листопада 2023 року № 3469-ІХ, абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ, якими встановлено з 1 січня відповідного календарного року прожитковий мінімум для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102 гривні, розподілене судді-доповідачу Конституційного Суду України.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 17 лютого 2026 року у справі № 200/2309/25, якою постановив наступний правовий висновок:

"65. У постанові від 19 травня 2020 року (справа № 910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

66. Так, у справі № 240/9028/24 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2025 року, у якій суд апеляційної інстанції посилався на підтвердження своєї позиції щодо застосування положень статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", спірні правовідносини стосувались проведення розрахунку при звільненні та виключенні зі штату судді Вищого адміністративного суду України, зокрема, обрахунку розміру суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді.

67. Натомість, у справі, яка розглядається, предмет спору стосується перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді місцевого суду у відставці, зокрема, наявності підстав для здійснення такого перерахунку, у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на перше січня 2024 року.

68. Отже, відмінність спірних правовідносин та фактичних обставин у справі № 240/9028/24 та у справі, що розглядається, виключає можливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постанові від 24 квітня 2025 року у зазначеній справі, під час розгляду цього спору, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, застосувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в зазначеній постанові, без оцінки її релевантної до встановлених обставин цієї справи, дійшов помилкового висновку щодо правомірності відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

69. Крім того, постановою від 12 вересня 2025 року № 19 Пленум Верховного Суду, керуючись статтею 150 Конституції України, статтями 7, 50- 52 Закону України "Про Конституційний Суд України", пунктом 5 частини другої статті 36, пунктом 5 частини другої статті 46 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", постановив звернутися до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік", яким встановлено розмір прожиткового мінімуму 2102 гривні для цілей визначення посадового окладу судді.

70. Звертаючись до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік", яким встановлено розмір прожиткового мінімуму 2102 гривні, для цілей визначення посадового окладу судді Пленум Верховного Суду виходив з того, що наявні підстави стверджувати, що суддівська винагорода (та щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) відповідно до Конституції і законів України, міжнародних актів є складовими статусу судді; є гарантією здійснення судочинства незалежним, неупередженим, безстороннім і справедливим судом; поширюється на усіх суддів; такі гарантії є однаковими і не залежать від жодних умов (віку, стажу, посади, юрисдикції суду тощо). Тобто матеріальне забезпечення суддів (суддів у відставці) захищено від зменшення або скасування.

Гарантії незалежності суддів (в частині матеріального забезпечення) повинні бути забезпечені не як матеріальне забезпечення людини, а як особи, що займає посаду судді і здійснює судочинство та є представником судової влади, і при цьому має гарантію такого забезпечення незалежно від впливу як інших складових державної влади, так і інших представників судової влади (голови суду, інших суддів, органів, що відповідають за формування судової влади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо).

Приймаючи Закон України "Про Державний бюджет на 2025 рік" в частині, що визначає прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102 грн, законодавець фактично встановив інший (менший) розмір винагороди судді, тим самим звузив гарантії незалежності суддів, що суперечить приписам частини першої статті 126 Конституції України.

71. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, тоді як судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

72. За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі № 520/32171/24, у якій викладено правовий висновок про те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та, відповідно, що з 01 січня 2024 року не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а отже відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці як судді у відставці та сформувати такий:

у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік станом на 1 січня, а також зумовленим цим зростанням розміру суддівської винагороди, розрахунок якої здійснюється на основі прожиткового мінімуму, у суддів у відставці виникає право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання;

для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік та, відповідно, у разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 01 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці."

З огляду на те, що справа розглядається спочатку, позивачем подане клопотання про зупинення провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, суд пропонує сторонам подати заяви із процесуальних питань: підтримання позивачем свого клопотання або залишення його без розгляду судом і продовження розгляду справи судом, заперечення відповідача щодо цього клопотання.

Керуючись положеннями ст. ст. 236, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Запропонувати сторонам подати суду заяви із процесуальних питань (процесуальної волі сторін) щодо заявленого клопотання позивача від 16.12.2025 про зупинення провадження у справі, внаслідок розгляду судом цієї справи спочатку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий суддя В.І. Бевза