Справа № 120/10863/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 лютого 2026 р. Справа № 120/10863/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про заміну сторони стягувача в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії .

03.02.2026 р. надійшла заява ОСОБА_2 про заміну стягувача мотивована тим, що ОСОБА_1 помер, відтак, наявні підстави для заміни стягувача у справі.

Ухвалою суду від 05.02.2026 року заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2026 року з повідомленням учасників справи.

Ухвалою від 17.02.2026 р. відкладено судове засідання на 26.02.2026 р.

26.02.2026 року заявник та відповідач в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, натомість подали заяви про розгляд заяви без їх участі.

Від представник відповідача надійшли поясненн,я в яких просив відмовити в задоволенні заяви з підстав того, що спірні правовідносини не передбачають правонаступництва.

Відповідно до частини 2 статті 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За приписами частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому листі без участі заявника та осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд виходить з наступного.

Особливості розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження (заміну стягувача або боржника у виконавчому листі) визначені статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Водночас, згідно з частиною 4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження та сторони у виконавчому листі тотожні.

В ході розгляду поданої заяви судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року у справі №120/10863/21-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки.

Як встановлено, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.08.2022 року.

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.11.2021 року вбачається, що згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року у справі №120/10863/21-а сума заборгованості становить 143 895, 20 грн.

ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_1 , відтак, на її думку, має бути замінено стягувача , оскільки вона є правонаступником.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі якого отримував пенсію померлий ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі -Закон № 2262-ХІІ) року суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 3-1 така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера додаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Зміст статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно із статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові №560/14067/21 від 15 лютого 2024 року.

В силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, право заявника на отримання пенсії, що належала позивачу і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, може бути реалізоване шляхом відповідного звернення заявника до органу Пенсійного фонду із заявою про виплату такої пенсії у порядку і в строки (6 місяців після смерті пенсіонера), встановлені спеціальним пенсійним законодавством (частини 1, 3 статті 61 Закону № 2262-ХІІ).

Натомість заявниця не надала доказів реалізації свого права на звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про виплату такої пенсії у порядку і в строки (6 місяців після смерті пенсіонера), встановлені спеціальним пенсійним законодавством (частини 1, 3 статті 61 Закону № 2262-ХІІ).

В свою чергу, суд зауважує, що якщо особа в межах визначеного законом строку не звернулася за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Отже, на даний час заявником не долучено належних та допустимих доказів, які б вказували на факт правонаступництва у відповідних правовідносинах і, як наслідок, на обґрунтованість заяви про заміну стягувача .

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на даний час підстави для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі відсутні, у тому у її задоволенні слід відмовити.

При цьому, заявник не позбавлена можливості повторно звернутись до суду із заявою про заміну стягувача, після усунення невідповідностей та/або одержання/здобуття належних доказів.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви про заміну стягувача , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна