Справа № 1.380.2019.003600
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003600
У Х В А Л А

02 березня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій щодо виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою, у якій просить визнати протиправними рішення, дії вчиненні Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення суду у справі № 1.380.2019.003600 за ст. 383 КАС України в частині нарахування та виплати 50 % мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач зменшує пенсійну виплату у розрахунках нарахуванні та виплати доплати до пенсії за рішенням суду 50% мінімальної пенсії за віком, застосовує неправомірно у розрахунках доплати до пенсії за період з 12.12.2019 по 31.01.2024 (копія додається) щомісячно розмір 682,48 грн, а з 01.09.2022 по сьогоднішній день 2025 року також неправомірно виплачує щомісяця доплату до пенсії 726 гривень за рішенням суду, не пояснює за рішенням якого суду.

При прийнятті ухвали суд виходив з такого.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 09.09.2019 у справі № 1.380.2019.003600 позов задовольнив частково; визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні розрахунку підвищення пенсії ОСОБА_1 та невиплати підвищення пенсії, як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій у розмірі, передбаченому ст. 47 та п. г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок підвищення пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно з ст. 47, п. г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, встановленого ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 05.05.2018, з урахуванням раніше виплачених сум, і проводити відповідні виплати, як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом реабілітована; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку стажу роботи у потрійному розмірі за час перебування у засланні ОСОБА_1 , як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій відповідно до ст. 58 Закону України Про пенсійне забезпечення із змінами внесеними Законом України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного режиму 1917-1991 років від 13.03.2018 № 2325-VІІІ; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вирішити питання про перерахунок стажу роботи згідно з ст. 58 Закону України Про пенсійне страхування, з 05.05.2018, як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування відбування покарання у засланні на підставі Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного режиму 1917-1991 років від 13.03.2018 № 2325-VІІІ з урахуванням позиції викладеної у рішенні суду; у задоволені позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок стажу роботи згідно з ст. 58 Закону України Про пенсійне страхування, з 05.05.2018 як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування відбування покарання у засланні на підставі Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного режиму 1917-1991 років № 2325-VІІІ від 13.03.2018 і проводити в подальшому відповідні виплати, як особі, що зазнала політичних репресій, згодом реабілітована відмовив; стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1536,80 грн судових витрат.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003600 в частині відмови в позові скасував та прийняв постанову, якою позов в цій частині задовольнив; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок стажу роботи згідно з ст. 58 Закону України Про пенсійне страхування, з 05.05.2018 як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування відбування покарання у засланні на підставі Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного режиму 1917-1991 років № 2325-VІІІ від 13.03.2018; в решті рішення суду залишив без змін.

Львівський окружний адміністративний суд 21.01.2020 видав виконавчі листи № № 1.380.2019.003600.

Позивач з вернувся із заявою про надання інформації щодо виконання рішення суду.

Відповідач листом від 27.10.2025 повідомив, що розмір підвищення як члену сім`ї репресованих з 05.05.2018 становить 726,00 грн (50% від 1452,00 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на травень 2018 року (1373 грн) збільшений на 79,00 грн).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,- за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Частиною третьою статті 383 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Суд зауважує, що позивач не заперечує факт нарахування доплати до пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії, однак не погоджується з її розміром.

Із такими доводами позивача суд не погоджується та вказує, що ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанцій не надавалась оцінка та не зазначалось у судових рішеннях конкретний розмір доплати до пенсії позивача.

Відтак, не підтверджено факт допущення протиправних дій при виконанні судового рішення.

З огляду на викладене заява про визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дії щодо виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 02.03.2026.

Суддя Кедик М.В.