Справа № 274/8831/25
Суддя: Слободонюк М.В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 274/8831/25

03 березня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Слободонюка М.В.

суддів: Канигіної Т.С. Кузьмишина В.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Токарєвої Марії Сергіївни.

Не погоджуючись із цією ухвалою позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти рішення яким задовольнити його заяву про відвід судді Токарєвої М.С. від розгляду справи.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з таких підстав.

Відповідно до частин другої та третьої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З наведеного випливає, що у процесуальному законі міститься пряма заборона на оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду.

Суд наголошує, що позивач оскаржує ухвалу від 17.02.2026, якою відмовлено у задоволенні його заяви про відвід судді.

При цьому суд звертає увагу, що серед визначеного у статті 294 КАС України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про відвід чи відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Отже, така ухвала окремо в апеляційному порядку не оскаржується. Натомість заперечення проти відповідної ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Аналогічна за змістом правова позиція щодо застосування положень статті 294 КАС України висловлена Верховним Судом у постановах від 27.01.2021 у справі N 200/3887/19-а, від 17.06.2021 у справі N 340/4191/20.

Тобто, закріплюючи у п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та п. 6 ч. 3 ст. 2 КАС України право особи на перегляд справи в апеляційному порядку, законодавець регламентував спосіб і порядок реалізації такого права у залежності від виду судового рішення, як є предметом апеляційного оскарження - безпосереднє оскарження рішення суду або ухвали суду в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на таке рішення або викладенням заперечень проти ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи.

Відтак, гарантуючи можливість перегляду в апеляційному порядку судової справи, положення Кодексу адміністративного судочинства України закріпили спосіб реалізації права особи на апеляційне оскарження ухвали суду про відмову у задоволення заяви про відвід шляхом викладення заперечень проти ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи.

Іншого порядку та способу апеляційного оскарження такого судового рішення чинним процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У контексті наведеного, на переконання колегії суддів, розгляд судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, щодо викладеного рішення в якій встановлено інший порядок оскарження, зумовить допущення судом порушень правових норм, які регулюють його діяльність, а також поставить під сумнів гарантоване Конвенцією право особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Як вже було зазначено вище, відповідно до частини третьої статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає поверненню апелянту, що узгоджується й з позицією Верховного Суду, висловленої у постанові від 26.12.2024 у справі N 140/19515/23.

Керуючись ст. ст. 248, 293, 321, 325 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Слободонюк М.В.

Судді Канигіна Т.С. Кузьмишин В.М.