Справа № 380/23850/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 рокусправа № 380/23850/25
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, зобов`язання Державної податкової служби України вчинити дії.

Обставини справи

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13449997/44918736 від 18.11.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 02.10.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 02.10.2025, що складена товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» () датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13449998/44918736 від 18.11.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 07.10.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 07.10.2025, що складена товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» () датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13450001/44918736 від 18.11.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 16.10.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 16.10.2025, що складена товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» () датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13450000/44918736 від 18.11.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 17.10.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 17.10.2025, що складена товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» () датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13449999/44918736 від 18.11.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 23.10.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 23.10.2025, що складена товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» () датою її подання на реєстрацію.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що у межах здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «Термінал АФ» уклало з ТОВ «Агро Фонд» договір оренди комплексу нежитлових приміщень. На виконання умов вказаного правочину орендар перерахував на банківський рахунок позивача грошові кошти у вигляді авансових платежів за оренду. Керуючись вимогами Податкового кодексу України, за правилом «першої події» позивач своєчасно склав та направив на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) відповідні податкові накладні.

Проте, реєстрацію зазначених податкових накладних зупинено автоматизованою системою з посиланням на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. На виконання вимог контролюючого органу позивач направив вичерпні письмові пояснення та повний пакет первинних бухгалтерських документів (договори, акти, рахунки, банківські виписки), які беззаперечно підтверджують реальність та фактичне здійснення вказаних господарських операцій. Позивач окремо наголосив, що інформація про об`єкти нерухомості, які передавалися в оренду, раніше вже подавалась до податкового органу у вигляді повідомлень за формою 20-ОПП, а тому контролюючий орган володів усіма необхідними даними.

Незважаючи на це, оскаржуваними рішеннями Головне управління ДПС у Львівській області відмовило в реєстрації податкових накладних. В якості підстави для відмови податковий орган формально зазначив «ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів», вказавши у графі додаткової інформації, що позивачем нібито не надано документів, які підтверджують право власності на передані в оренду приміщення. Позивач вважає такі рішення відповідачів протиправними, невмотивованими та такими, що прийняті з проявом надмірного формалізму. Позивач акцентує увагу суду на тому, що на стадії вирішення питання про реєстрацію податкової накладної податковий орган здійснює лише превентивний моніторинг за формальними критеріями і не наділений повноваженнями здійснювати поглиблений аналіз господарської операції на предмет її реальності, оскільки це є виключною прерогативою документальної податкової перевірки.

Ухвалою від 08 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі. Судом вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

22 грудня 2025 року до суду надійшов спільний відзив на позовну заяву від Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України, у якому відповідачі позовні вимоги не визнають у повному обсязі та просять відмовити у їх задоволенні.

Свою правову позицію суб`єкти владних повноважень обґрунтовують тим, що надані платником податків документи не містили беззаперечного підтвердження права власності або іншого законного речового права на об`єкти нерухомості саме на момент здійснення господарської операції з їх передачі в оренду.

На переконання податкового органу, формальна наявність укладеного договору оренди та платіжних документів без належного підтвердження права власності на майно унеможливлює встановлення факту реального надання послуг. Відтак, у контролюючого органу були наявні всі законні підстави для застосування механізму негативної дискреції та прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних. Крім того, відповідачі наголошують, що позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН є прямим втручанням у дискреційні повноваження податкового органу, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

27 грудня 2025 року позивач скористався своїм процесуальним правом та подав до суду відповідь на відзив, у якій послідовно та аргументовано спростував доводи контролюючого органу. Позивач вкотре наголосив, що вичерпна інформація про наявні об`єкти оподаткування (нерухоме майно) завчасно та у встановленому законом порядку надавалась до органів ДПС шляхом подання повідомлень за формою 20-ОПП, а тому твердження відповідачів про відсутність у них інформації щодо права власності є штучними та безпідставними.

Також позивач звернув увагу суду на актуальну практику Верховного Суду, згідно з якою зупинення реєстрації податкових накладних є виключно превентивним заходом контролю, у межах якого податковий орган має право перевіряти операцію лише за формальними ознаками (наявність первинних документів), а не перебирати на себе функції податкового аудиту та підміняти собою процедуру повноцінної податкової перевірки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідачів, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» (ідентифікаційний код юридичної особи 44918736) зареєстроване як юридична особа 26.12.2022 року.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності товариства є 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Серед інших видів господарської діяльності також зареєстровано КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Позивач взятий на податковий облік та зареєстрований як платник податку на додану вартість з 01.02.2023 року.

З матеріалів справи встановлено, що 05.08.2024 року між ТОВ «Термінал АФ» (як Орендодавцем) та ТОВ «Агро Фонд» (як Орендарем) укладено господарський Договір оренди нежитлових приміщень № 05/08/2024/1.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду) строком на 2 (два) роки комплекс нежитлових приміщень та споруд.

Об`єкти оренди розташовані за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н, Саф`янівська територіальна громада, Комплекс будівель та споруд № 26, будинок 1. До складу орендованого майна входять: склад ангарного типу 15.1; навіс біля складу; ваги автомобільні з пробовідбірником; адміністративно-побутова будівля; комплектна трансформаторна підстанція (КТП); склад ангарного типу 15.2.

Суд звертає увагу, що безпосередньо у тексті Договору оренди щодо кожного з переданих об`єктів чітко вказані правовстановлюючі дані: індексні номери рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, дати їх прийняття, а також реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На виконання умов пункту 1.7 Договору, 06.08.2024 року уповноваженими представниками сторін складено та підписано Акт приймання-передачі вказаних нежитлових приміщень.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, розмір орендної плати за користування майном встановлено на рівні 3 000 000,00 грн (три мільйони гривень) на місяць.

На виконання своїх договірних зобов`язань, Орендар (ТОВ «Агро Фонд») здійснив на користь Орендодавця (ТОВ «Термінал АФ») авансові платежі за оренду. Фактичний рух коштів підтверджується банківськими виписками та платіжними інструкціями: № 17534 від 02.10.2025, № 111617 від 07.10.2025, № 18170 від 16.10.2025, № 18213 від 17.10.2025 та № 18602 від 23.10.2025 на загальну суму 3 862 085,50 грн. Крім того, 31.10.2025 року сторони підписали Акт здачі-приймання наданих послуг №10, яким підтверджено надання послуг з оренди нежитлових приміщень на загальну суму 3 000 000,00 грн.

Відповідно до вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, за правилом «першої події» (надходження попередньої оплати (авансу) на банківський рахунок), у позивача виник обов`язок зі складання та реєстрації податкових накладних.

Реалізуючи цей обов`язок, ТОВ «Термінал АФ» склало та направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:

№ 5 від 02.10.2025 на загальну суму 790 178,89 грн (у тому числі ПДВ 131 696,48 грн);

№ 2 від 07.10.2025 на загальну суму 2 574 391,61 грн (у тому числі ПДВ 429 065,27 грн);

№ 4 від 16.10.2025 на загальну суму 80 200,00 грн (у тому числі ПДВ 13 366,67 грн);

№ 6 від 17.10.2025 на загальну суму 107 200,00 грн (у тому числі ПДВ 17 866,67 грн);

№ 7 від 23.10.2025 на загальну суму 310 115,00 грн (у тому числі ПДВ 51 685,83 грн).

Однак, за результатами обробки вказаних документів в автоматизованому режимі, реєстрацію всіх перелічених податкових накладних було зупинено.

В отриманих позивачем автоматичних квитанціях контролюючим органом було зазначено абсолютно ідентичну підставу: «Відповідно до п. 201.16 ст.201 ПКУ... Обсяг постачання товару/послуги 68.20, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=885.8056%, "Рпоточ"=0».

У цих же квитанціях податковий орган запропонував платнику надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію, навівши при цьому лише загальний, стандартизований та не конкретизований перелік усіх можливих документів, визначених Порядком № 520 (договори, довіреності, первинні документи щодо постачання, складські документи, розрахункові документи, декларації про відповідність тощо).

Не погоджуючись із зупиненням реєстрації та діючи у межах процедури, передбаченої Порядком № 520, ТОВ «Термінал АФ» сформувало та надіслало до ГУ ДПС у Львівській області Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

До вказаних повідомлень позивач долучив детальні письмові пояснення № 1 від 03.11.2025, у яких детально розкрив зміст господарських операцій, а також надав значний обсяг первинних та підтверджуючих документів. Серед іншого, контролюючому органу було надано: договір оренди, акти приймання-передачі нежитлових приміщень, виставлені рахунки на оплату, платіжні інструкції, договори на постачання та розподіл електричної енергії за об`єктами оренди. Крім того, позивач повідомив, що інформація про наявність у нього відповідних об`єктів оподаткування (нерухомого майна) раніше вже надавалась до податкового органу шляхом подання повідомлень за формою 20-ОПП (із зазначенням конкретних реєстраційних номерів та дат подання у 2024 році).

Незважаючи на надання позивачем вказаного пакету документів, за результатами їх розгляду Комісією ГУ ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято оскаржувані рішення: №13449997/44918736, №13449998/44918736, №13450001/44918736, №13450000/44918736 та №13449999/44918736 від 18.11.2025. Всіма переліченими рішеннями позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Підставою для відмови у всіх оскаржуваних рішеннях контролюючим органом обрано стандартизовану фразу: «Ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів... при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень...».

Водночас, у рядку рішень «Додаткова інформація» податковим органом було зазначено такий мотив: «Подані документи не підтверджують фактичне здійснення господарської операції. Не надано документи на право власності на приміщення, що передаються в оренду».

Вважаючи такі рішення територіального податкового органу протиправними, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. Однак, рішеннями Комісії центрального рівня (ДПС України) від 25.11.2025 та 01.12.2025 подані скарги були залишені без задоволення, а рішення регіональної комісії ГУ ДПС у Львівській області без змін.

Вичерпавши процедуру адміністративного оскарження, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень, суд виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Цей принцип покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок обґрунтовувати свої рішення та діяти виключно в рамках закону.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно з підпунктом «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню (правило «першої події»).

Як встановлено пунктом 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі.

Водночас, пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі Порядок № 1165).

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації. У квитанції зазначаються, зокрема, критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію, та пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Суд звертає особливу увагу на те, що квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не містили конкретного переліку документів, які позивачу необхідно було надати для прийняття позитивного рішення. Відповідач лише шаблонно процитував загальний перелік усіх можливих документів, передбачений нормами права (договори, довіреності, акти, накладні, складські документи, паспорти якості тощо), незалежно від специфіки господарської операції (оренди нежитлових приміщень).

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації конкретного виду критерію з обов`язковим зазначенням чіткого переліку документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає.

Невиконання податковим органом свого законодавчого обов`язку щодо деталізації переліку необхідних документів позбавляє платника податків можливості належним чином виконати таку вимогу та грубо порушує принцип правової визначеності.

Процедура прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК деталізована Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі Порядок № 520).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН, включає: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі виключно у разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

В оскаржуваних рішеннях Комісією ГУ ДПС у Львівській області формальною підставою для відмови у реєстрації податкових накладних зазначено загальну норму: «Ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, при отриманні Повідомлення». Водночас у графі «Додаткова інформація» відповідач-1 конкретизував свій мотив наступним чином: «Подані документи не підтверджують фактичне здійснення господарської операції. Не надано документи на право власності на приміщення, що передаються в оренду».

Суд відхиляє такі доводи контролюючого органу як безпідставні, необґрунтовані та такі, що прямо суперечать нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Як встановлено судом під час дослідження матеріалів справи, на виконання вимог контролюючого органу ТОВ «Термінал АФ» надало повний, вичерпний та специфічний для операцій з надання послуг оренди пакет первинних та розрахункових документів. Зокрема, платником надано: Договір оренди нежитлових приміщень №05/08/2024/1 від 05.08.2024, у тексті якого максимально деталізовано об`єкти оренди (із прямим зазначенням індексних номерів рішень про державну реєстрацію прав та реєстраційних номерів об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав); Акт приймання-передачі нежитлових приміщень від 06.08.2024; рахунки на оплату, а також відповідні банківські платіжні інструкції. Надані банківські виписки беззаперечно підтверджують реальний рух коштів факт настання «першої події» (отримання позивачем авансових платежів за оренду від ТОВ «Агро Фонд»), з якою Податковий кодекс України пов`язує обов`язок скласти податкову накладну.

Щодо твердження податкового органу про «ненадання документів на право власності», суд наголошує на наступному. Згідно з пунктом 63.3 статті 63 ПК України та Порядком обліку платників податків і зборів (затвердженим наказом Мінфіну від 09.12.2011 № 1588), платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючий орган за основним місцем обліку про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, шляхом подання повідомлення за формою 20-ОПП.

Як підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, ТОВ «Термінал АФ» завчасно, ще до здійснення спірних господарських операцій, виконало цей обов`язок. Позивач подав до податкового органу відповідні повідомлення за формою 20-ОПП щодо об`єктів нерухомості, які в подальшому були передані в оренду, що підтверджується квитанціями про прийняття (реєстраційні номери: від 05.02.2024, від 09.02.2024, від 08.08.2024).

Крім того, відповідно до імперативних вимог пункту 44 Порядку № 1165, комісія контролюючого органу зобов`язана здійснювати перевірку достовірності поданих платником податку копій документів, що обов`язково включає звірку даних із інформацією, яку можна отримати з інших джерел, зокрема з реєстрів, що ведуться державними органами, та з власних баз даних ДПС.

Відтак, податковий орган об`єктивно володів повною інформацією щодо наявності у позивача об`єктів нерухомості та мав прямий законодавчий обов`язок самостійно перевірити ці дані у відкритому Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вимагання від платника податків додаткового надання паперових витягів чи свідоцтв на право власності, якщо така інформація вже є у розпорядженні податкового органу та у державних реєстрах, є класичним проявом надмірного та невиправданого формалізму, що порушує права платника.

Суд наголошує, що здійснення автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є виключно превентивним заходом, спрямованим на убезпечення бюджету від безпідставного формування податкового кредиту. Процедура зупинення реєстрації та подальшого розгляду пояснень не повинна підміняти за своїм змістом та обсягом проведення повноцінних податкових перевірок, які є окремим способом реалізації владних управлінських функцій.

При вирішенні цього спору суд враховує сталу, послідовну та актуальну правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 19 листопада 2025 року у справі № 140/36684/23.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що приймаючи рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, контролюючий орган не має права здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності (товарності, ділової мети). Податковий орган під час виконання повноважень щодо моніторингу має аналізувати первинні документи виключно за їхніми зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями наявність обов`язкових реквізитів, відсутність дефектів форми, наявність зв`язку між документами.

Змістовна ж оцінка господарської операції (рух активів, зміни у майновому стані, реальність виконання) може бути проведена контролюючим органом виключно за результатом здійснення документальної податкової перевірки, підстави та строгий порядок проведення якої регламентовані нормами ПК України.

У даному випадку позивач підтвердив належними документами настання факту, з яким закон пов`язує виникнення податкового зобов`язання (отримання передоплати за договором оренди). Таким чином, відмовляючи у реєстрації податкових накладних із суб`єктивних мотивів "непідтвердження фактичного здійснення господарської операції", відповідач-1 грубо вийшов за межі своїх повноважень, передбачених Порядком № 520, та фактично неправомірно перебрав на себе функції податкового аудиту.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні (зокрема, концептуальні рішення у справах «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland, заява № 37801/97) та «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04)), принцип належного урядування вимагає від державних органів діяти вчасно, послідовно та прозоро. Орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії та рішення, навівши чіткі, зрозумілі та релевантні мотиви їх прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, закріплений у пункті 3 частини 2 статті 2 КАС України, вимагає враховувати всі обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Оскаржувані рішення ГУ ДПС у Львівській області цьому критерію не відповідають, оскільки не містять належних мотивів неврахування наданих позивачем первинних документів, ґрунтуються на припущеннях та демонструють непропорційне втручання у право Товариства на безперешкодне здійснення легальної господарської діяльності.

З огляду на сукупність викладених обставин, суд доходить беззаперечного висновку, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області №13449997/44918736, №13449998/44918736, №13450001/44918736, №13450000/44918736 та №13449999/44918736 від 18.11.2025 про відмову у реєстрації податкових накладних прийняті поза межами повноважень, у спосіб, що не передбачений законом, без урахування усіх обставин справи, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) датою їх фактичного подання, суд зазначає наступне.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до ЄРПН визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246).

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). При цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд відхиляє доводи відповідачів, викладені у відзиві, щодо того, що зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні є втручанням у дискреційні повноваження органу.

Дискреційні повноваження це повноваження, які надають суб`єкту владних повноважень певну свободу розсуду при обранні одного з декількох юридично допустимих варіантів рішення. Проте у сфері реєстрації податкових накладних дискреція податкового органу є суворо обмеженою рамками закону. Податковий орган має лише два варіанти поведінки: або зареєструвати накладну (за умови надання достатніх документів), або відмовити у реєстрації (у разі обґрунтованого підтвердження ризиковості).

У випадку, коли суд в межах розгляду справи перевірив надані позивачем пояснення та первинні документи, визнав їх достатніми для реєстрації та скасував протиправні рішення про відмову, у податкового органу не залишається іншого законного варіанту поведінки, окрім як здійснити реєстрацію такої накладної. В такому разі повноваження органу стають імперативними (пов`язаними), а зобов`язання вчинити конкретну дію є єдиним ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Оскільки суд встановив, що ТОВ «Термінал АФ» надало всі необхідні документи на підтвердження операцій з оренди, реєстрація ПН є прямим обов`язком відповідача.

За таких обставин, оскільки оскаржувані рішення про відмову у реєстрації визнані судом протиправними, позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 5 від 02.10.2025, № 2 від 07.10.2025, № 4 від 16.10.2025, № 6 від 17.10.2025 (датована згідно з матеріалами справи як №6 від 20.10.2025 у додатках) та № 7 від 23.10.2025 (датована як №7 від 24.10.2025 у додатках) датою їх фактичного надходження на реєстрацію, є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Термінал АФ» є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі

Судом встановлено, що при поданні адміністративного позову до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» було сплачено судовий збір у загальному розмірі 15 140,00 грн (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок), що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією.

Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь у повному обсязі.

Оскільки у справі визначено двох відповідачів Головне управління ДПС у Львівській області та Державну податкову службу України, дії та рішення яких стали підставою для звернення до суду, зазначена сума судового збору підлягає стягненню з них рівними частинами (по 7 570,00 грн з кожного відповідача) за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Стосовно заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає: 1) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; 2) докази, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) адвокатом; 3) докази щодо оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд констатує, що на момент ухвалення даного рішення матеріали справи містять лише договір про надання правничої допомоги та ордер, проте в них відсутні належні та допустимі докази фактичного понесення таких витрат (зокрема, детальний опис (акт) наданих послуг, розрахунок витраченого часу адвоката, платіжні документи про перерахування коштів).

За таких обставин, оскільки позивач не надав документального підтвердження реальності та співмірності витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про їх розподіл у даному судовому рішенні.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на правничу допомогу в порядку та строки, визначені статтею 252 КАС України, надавши відповідні підтверджуючі документи.

З огляду на викладене, стягненню на користь позивача підлягає виключно документально підтверджена сума судового збору.

Керуючись статтями 2, 6-10, 14, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №13449997/44918736 від 18.11.2025, №13449998/44918736 від 18.11.2025, №13450001/44918736 від 18.11.2025, №13450000/44918736 від 18.11.2025 та №13449999/44918736 від 18.11.2025.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» () податкові накладні датою їх подання на реєстрацію, а саме: №5 від 02.10.2025, №2 від 07.10.2025, №4 від 16.10.2025, №6 від 17.10.2025 та №7 від 23.10.2025.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» (місцезнаходження: 80600, Львівська обл., Золочівський р-н, м. Броди, вул. Івана Франка, буд. 57, ) судовий збір у сумі 7 570,00 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, площа Львівська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал АФ» (місцезнаходження: 80600, Львівська обл., Золочівський р-н, м. Броди, вул. Івана Франка, буд. 57, ) судовий збір у сумі 7 570,00 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 лютого 2026 року.

Суддя Коморний О.І.