Справа № 335/1993/26
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2026-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1993/26 2-аз/335/6/2026
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

03 березня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А. В., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи (в письмовому провадженні) в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данили Руслановича про забезпечення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Д. Р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови від 28.04.2025 № 880 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000,00 грн, та стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою судді від 25.02.2026 у відкритті провадження в частині позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено.

Ухвалою судді від 25.02.2026 позовну заяву в частині вимог про скасування постанови прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.03.2026.

02.03.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Д. Р. про забезпечення позову, яка мотивована тим, що 18.02.2026 позивач отримав повідомлення в банківський застосунок про арешт рахунку. Після перевірки адвокатом Єдиного реєстру боржників та АСВП було виявлене виконавче провадження № 80214809, відкрите 11.02.2025 державним виконавцем Центрального відділу ДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В рамках цього виконавчого провадження постановою від 11.02.2026 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37 872,16 грн. 16.02.2026 з банківського рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» було списано 5 569,11 грн.

Зазначав, що існують очевидні ознаки протиправності оскаржуваної постанови. У разі звернення стягнення на майно за оскаржуваною постановою, для відновлення прав, свобод та інтересів позивача необхідно буде докласти зусиль та затрат. Крім того, на підставі постанови державний виконавець не позбавлений можливості звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження позивачу у праві виїзду за межі України. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у вищезазначеному виконавчому провадженні до розгляду справи по суті.

На підставі ч. 1 ст. 151 КАС України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Як передбачено ч. 2 цієї ж статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як випливає з матеріалів заяви про забезпечення позову між сторонами виник спір з приводу правомірності постанови № 880 від 28.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000,00 грн.

Встановлено, що постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кабаченко Ю. Ю. від 11.02.2026 в межах виконавчого провадження ВП № 80214809 з примусового виконання вищезазначеної постанови накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37 872,16 грн. Копію постанови надіслано банкам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам на виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.

Метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Згідно з положенням п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Оскаржувана постанова № 880 від 28.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не є виконавчим документом або іншим документом, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, оскільки може бути оскаржена, і позивач скористався таким правом.

До того ж, згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Тобто в разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення до суду та відкриття провадження у справі, про зазначену обставину необхідно повідомити державного виконавця, який вправі ухвалити відповідне рішення згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема і щодо зупинення/відкладення виконавчих дій.

Також суд вважає необґрунтованими доводи заяви позивача про забезпечення позову у тій частині, що накладений арешт у межах виконавчого провадження може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки предметом спору у даній справі не є постанова державного виконавця про накладення арешту. Крім того, вказаний арешт, як зазначено судом вище, накладено у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження на суму 37 872,16 грн.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що розгляд справи призначено на 05 березня 2026 року. Дана справа віднесена до категорії термінових адміністративних справ, строк розгляду якої згідно з положеннями ч. 1 ст. 286 КАС України складає десять днів з дня відкриття провадження у справі. Зазначене доводить відсутність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування необхідності забезпечення позову, адже рішення у справі, яким будуть вирішені вимоги позивача по суті, зокрема, щодо правомірності спірної постанови, буде ухвалене судом у найкоротші строки.

Відтак суд дійшов висновку, що заявлений позивачем вид заходу забезпечення позову не є необхідним в межах даної справи, а заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 156, 248, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данили Руслановича про забезпечення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 03 березня 2026 року.

Суддя А. В. Шалагінова