Справа № 826/6646/15
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року Справа№826/6646/15

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії"

до Державної авіаційної служби України

про визнання нечинною та скасування постанови № 3118 від 13.03.2015 року

УСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство Аерофлот-російські авіалінії звернулось з позовом до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови № 3118 від 13.03.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Постановою відповідача № 3118 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року до позивача був застосований штраф у розмірі 136000 грн за порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Позивач не погоджується із застосованим штрафом оскільки в оскаржуваній постанові відповідач не зазначив який саме підпункт п. 118 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України» від 29.03.2002 року № 401 було порушено позивачем, частиною другою вказаного пункту передбачено проведення розслідування.

Повідомлень від командира повітряного судна, органів ОПР або органів управління Повітряних Сил Збройних Сил про факт порушення порядку використання повітряного простору України з боку позивача не було.

Головою Державіаслужби України встановлено факт правопорушення правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні 16 липня 2014 року рейсу AFL 1910 о 11 год. 55 хв., а саме виконання рейсу без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України. Підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації та винесення Постанови був протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06 березня 2015 року, про що вказано в постанові.

10 квітня 2015 року позивач звернувся до окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про визнання дій відповідача протиправними щодо складання Протоколу, оскільки останній був складений Державним інспектором Державіаслужби України без належних на те повноважень, з порушенням вимог Порядку та без доказів виявлення факту правопорушення зазначеного в протоколі.

За позицією позивача станом на 16 липня 2014 року був відсутній факт правопорушення у галузі цивільної авіації, визначений положеннями пунктів 94 та 118 Положення про використання повітряного простору України.

Ухвалою суду від 17.04.2015 року Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання на 02.06.2015 року, витребувано від відповідача: належним чином засвідчені копії документів на підставі яких діє відповідач; належним чином завірені копії оскаржуваної постанови та матеріалів, що слугували підставою для прийняття постанови № 3118 від 13.03.2015 року.

02 червня 2015 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Так, представник позивача зазначив, що підставою для прийняття спірної Постанови був Протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06 березня 2015 року, який оскаржений позивачем 10 квітня 2015 року та 15 квітня 2015 року суддею Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі № 826/6505/15.

02 червня 2015 року ухвалою суду було зупинене провадження у справі № 826/6646/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови № 3118 до набрання законної сили рішенням у справі №826/6505/15 за позовом ВАТ Аерофлот російські авіалінії до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними дії щодо складання протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06.03.2015р.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 826/6646/15 передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 року, справу передано на розгляд судді Кониченку Олегу Миколайовичу.

Ухвалою від 28 квітня 2025 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнята до розгляду адміністративна справа № 826/6646/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України, про визнання нечинною та скасування постанови № 3118, ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи розпочато спочатку.

Сервісом Укрпошти на адресу відповідача була направлена ухвала від 28.04.2025 року, трекінг доставки 652, яка була вручена 15.05.2025 року.

Ухвала від 28 квітня 2025 року про прийняття справи до провадження суду була оприлюднена на сайті Донецького окружного адміністративного суду (сервіс «Судова влада») 29 квітня 2025 року, тому позивач вважається повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 8 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Абзацом другим підпункту 15.16 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

В газеті "Голос України" від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно розпочали функціонування 5 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 10 Положення про ЄСІТС, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку.

Пункт 17 Положення про ЄСІТС визначає, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до пункта 25 Положення про ЄСІТС процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 року у справі №826/6505/15 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Означена ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржена, набрала чинності 16.05.2025 року.

Ухвалою від 17 лютого 2026 року суд поновив провадження в адміністративній справі №826/6646/15.

Ухвала про поновлення провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача через підсистему «Електронний суд» 18.02.2026 о 18:27.

Ухвала від 17 лютого 2026 року суду була оприлюднена на сайті Донецького окружного адміністративного суду (сервіс «Судова влада») 17 лютого 2026 року, тому позивач вважається повідомлений належним чином.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов та надання додаткових документів і доказів у справі, тому справа розглянута за наявними у ній документами та доказами.

Розглянувши матеріали справи та всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Протоколу Державної авіаційної служби України №3118 від 06.03.2015 року, державним інспектором Державіаслужби України Сиволап В.П. в присутності уповноваженого представника ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" Єфименко І.М. проведено перевірку інформації, викладеної у телеграмі Украероцентру ТЛГ № 161717, та встановлено, що: 16.07.2014 о 11 год. 55 хв. здійснило політ з порушенням порядку використання повітряного простору України ПС, яке виконувало рейс AFL 1910, незважаючи на заборону використання повітряного простору, чим порушено ст. 30 Повітряного кодексу України та пункти 94 та 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України».

06.03.2015 року уповноважений представник ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" був ознайомлений із протоколом, про що свідчить відповідна заповнена відмітка на протоколі.

13 березня 2015 року Головою Державіаслужби України Антонюк Д.Ю. було розглянуто матеріали справи про правопорушення в галузі цивільної авіації ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" (ІПН), та встановлено порушення правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1910 о 11 год. 55 хв. 16.07.2014 без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, що є порушенням статті 30 Повітряного кодексу України, пунктів 94 та 118 Постанови КМУ від 29.03.2002 № 401.

За результатами розгляду вищеозначених матеріалів справи було прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року №3118, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 136000 грн.

Дії відповідача щодо складання Державною авіаційною службою України протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації та зобов`язання Державну авіаційну службу України скасувати Протокол Державної авіаційної служби України №3118 від 06.03.2015 року, були оскаржені позивачем в судовому порядку та були предметом розгляду справи №826/6505/15.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 року у справі №826/6505/15, яка набрала законної сили 16.05.2025, позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України було залишено без розгляду.

Тобто Протокол Державної авіаційної служби України №3118 від 06.03.2015 року є чинним та таким яким встановлені допущені позивачем вимоги законодавства України.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлено Повітряним кодексом України від 19.05.2011 №3393-VІ (далі ПК України) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України від 19.05.2011 №3393-VІ (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 16 ПК України, державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції.

Процедуру розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті визначено у Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 № 637, (далі - Порядок №637).

В п. 1.2 Порядку № 637 зазначено, що дія цього Порядку поширюється на суб`єктів авіаційної діяльності у разі здійснення ними правопорушення у галузі цивільної авіації та фізичних осіб у разі здійснення ними адміністративного правопорушення на повітряному транспорті.

Приписами п. 3.1 Порядку № 637 справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядає Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 2) або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 3).

Отже, що за результатами розгляду протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації відповідач, як суб`єкт владних повноважень, може прийняти два рішення у вигляді постанов: про накладення штрафу або про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 637, прийняття рішення за результатами розгляду протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації покладається на Державіаслужбу України.

Згідно з частиною першою статті 129 ПК України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.

Приписами ст. 128 ПК України встановлено, що справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова. Від імені уповноваженого органу з питань цивільної авіації розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації. Державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації мають право накладати стягнення у розмірі до п`ятисот мінімумів доходів громадян. Головою Державіаслужби України 13.03.2015 було розглянуто протокол та матеріали справи щодо порушення ВАТ «Аерофлот російські авіалінії» та прийнято постанову №3118, в якій, встановлено порушення правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1910 о 11 год. 55 хв. 16.07.2014 року.

Вказаний рейс було здійснено без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, що свідчить про порушення статті 30 Повітряного кодексу України та пункту 94, пункту 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України» та вирішено накласти на ПАТ «Аерофлот - російські авіалінії» штраф у сумі 136000 грн.

Приписами пункту 26 частини 1 статті 1 ПК України визначено, що використання повітряного простору України - це провадження діяльності, пов`язаної з польотами повітряних суден, з переміщенням (перебуванням) матеріальних об`єктів у повітряному просторі України, а також з вибуховими роботами, пусками ракет, усіма видами стрільб, у тому числі з метою здійснення впливу на гідрометеорологічні процеси в атмосфері, що становлять загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Згідно з приписами статтею 23 ПК України, організація використання повітряного простору України - це комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 1).

Організація використання повітряного простору України передбачає: 1) визначення структури та класифікації повітряного простору України; 2) планування та координацію діяльності з використання повітряного простору України відповідно до державних пріоритетів; 3) забезпечення дозвільного порядку використання повітряного простору України та/або забезпечення інформацією щодо використання повітряного простору України; 4) організацію повітряного руху, що включає: обслуговування повітряного руху; управління використанням повітряного простору України; організацію потоків повітряного руху; 5) забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах; 6) обслуговування аеронавігаційною інформацією; 7) аварійне сповіщення; 8) метеорологічне обслуговування; 9) забезпечення зв`язку, навігації, спостереження (частина 2).

Порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України (частина 3).

Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України (частина 4).

Відповідно до ст. 26 ПК України, повітряний простір України, доступний для виконання польотів загального повітряного руху, поділяється на: 1) контрольований повітряний простір України обслуговування повітряного руху, в межах якого можуть надаватися в установленому порядку всі види обслуговування повітряного руху (диспетчерське, польотно-інформаційне, аварійне); 2) повітряний простір України поза межами контрольованого повітряного простору обслуговування повітряного руху, де в установленому порядку забезпечуються польотно-інформаційне та аварійне обслуговування (ч. 1). Класифікація повітряного простору України обслуговування повітряного руху визначається уповноваженим органом з питань цивільної авіації виходячи з потреб користувачів повітряного простору України, необхідності забезпечення безпеки польотів, їх економічної ефективності та публікується в документах аеронавігаційної інформації (ч. 2).

В п. 73 ст. 1 ПК України зазначено, що обслуговування повітряного руху забезпечення польотно-інформаційного обслуговування, аварійного чи диспетчерського обслуговування повітряного руху (районного диспетчерського обслуговування, диспетчерського обслуговування підходу або аеродромного диспетчерського обслуговування).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ПК України, обслуговування повітряного руху в районах польотної інформації, диспетчерських районах, диспетчерських зонах, на маршрутах обслуговування повітряного руху, у тому числі в повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху міжнародними договорами України покладена на Україну (крім зон та аеродромів, де обслуговування повітряного руху здійснюється відповідними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування), організовується та здійснюється в порядку, встановленому Положенням №401.

Положеннями ч. 1 ст. 29 ПК України передбачено, що використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 р. N 401 затверджено «Положення про використання повітряного простору України» (чинні до 14.12.2017 року) (далі Порядок № 401).

Згідно п. 56 Положення № 401, користувачі повітряного простору, заінтересовані у провадженні діяльності, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

В п. 57 Положення № 401 зазначено, що подання заявок та видача дозволів на використання повітряного простору або анулювання заявок може здійснюватися за допомогою телеграфу, телефону, поштового зв`язку, телефаксу тощо. Користувачі повітряного простору зобов`язані мати прямий зв`язок (телеграф, телефон, телефакс або інші види зв`язку) з органами ОПР та відповідними органами управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Відповідно до п. 58 Положення № 401, форма розкладів та заявок на польоти цивільних повітряних суден, а також терміни їх подання визначаються Правилами надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України під час виконання міжнародних, внутрішніх та транзитних польотів, що затверджуються Мінінфраструктури та Міноборони.

Пунктом 60 Положення №401 розклад регулярних внутрішніх та міжнародних польотів цивільних повітряних суден експлуатантів України та іноземних експлуатантів затверджується Державіаслужбою і надсилається до Украероруху (Украероцентру) та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил не пізніше ніж за 20 діб до введення його в дію.

Згідно з пунктом 61 Положення № 401, органи управління Повітряних Сил Збройних Сил, Украероцентр здійснюють контроль за виконанням регулярних внутрішніх та міжнародних польотів, а також транзитних регулярних польотів та наданням органами ОПР послуг з обслуговування повітряного руху. З цією метою користувачі повітряного простору подають Украероцентру перелік повторюваних планів польотів не пізніше ніж за 14 діб до початку польоту, а зміни до цього переліку - за 7 діб до введення їх у дію. Украероцентр доводить перелік повторюваних планів польотів до РДЦ та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Приписами п. 74, п. 75 Положення № 401 визначено, що дозвіл на виконання внутрішніх та міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в Україні (з України) видається Державіаслужбою.

Згідно п. 2 розділу І Положення № 401, дозволом на використання повітряного простору є офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України. Орган об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідний підрозділ, повноваження і діяльність якого пов`язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України.

Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» від 19.07.1999 № 1281 установлено, що головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (далі - Украероцентр).

Загальний порядок польотів та маневрування повітряних суден у класифікованому повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху (далі ОПР) міжнародними договорами покладена на Україну, з метою забезпечення безпеки польотів цивільних повітряних суден і екологічної безпеки встановлюють Правила польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.10.2011 № 478 (далі Правила №478).

В п. 1.3. Правил № 478 зазначено, що контрольований політ будь-який політ, який виконується за наявності диспетчерського дозволу. Диспетчерський дозвіл - дозвіл командиру повітряного судна діяти відповідно до умов, установлених диспетчерським органом.

Згідно з п. 8.1 глави 8 Правил № 478, дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху.

Аналогічні положення закріплені пунктами 3.3.1.1, 3.3.1.2, 3.3.2, 3.6.1.1 Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Правила польотів».

В п. 93 Положення № 401 зазначено, що в окремих частинах повітряного простору встановлюються заборона або обмеження на його використання, які публікуються в документах з аеронавігаційної інформації та/або включаються до плану використання повітряного простору. Форма та зміст плану використання повітряного простору визначаються інструкцією з управління використанням повітряного простору.

У відповідності до п. 101 Положення № 401, заборона використання повітряного простору на постійній основі встановлюється Державіаслужбою за поданням відповідних державних органів, підприємств, установ та організацій і оприлюднюється в документах з аеронавігаційної інформації.

Тимчасова заборона використання окремих частин повітряного простору встановлюється в інтересах користувачів, які подали відповідні заявки, з урахуванням пріоритетів, установлених цим Положенням, та принципів гнучкого використання повітряного простору відповідно до Європейської концепції гнучкого використання повітряного простору. Інформація про тимчасову заборону використання повітряного простору доводиться Украероцентром та службою аеронавігаційної інформації до відома всіх користувачів повітряного простору (п. 102 Положення №401).

Відповідно до ст. 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та ч. 1 ст. 8 Угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден авіакомпанії «Аерофлот» під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

Відповідно підпункту «n» пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Служби аеронавігаційної інформації» та Dос. 8126 ІСАО «Посібник з служб аеронавігаційної інформації», які є обов`язковими як для України, так і для російської федерації згідно зі статями 37 та 38 вказаної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2 Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01.07.2004 №564 (далі - Правила №564), інформація щодо встановлення заборонених зон публікується шляхом видання повідомлень NOTAM, які є елементом об`єднаного пакету аеронавігаційної інформації (розділ 1.1 глави 1 Додатку 15).

У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено у рішеннях: Окружний адміністративний суд міста Києва від 12 червня 2020 у справі № 826/10641/16, яке набрало законної сили 06.08.2020 року, Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 р. у справі № 826/13163/16, яке набрало законної сили 27.10.2025 та рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справа № 826/3864/15, яке набрало законної сили 08.09.2025 року до управління забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів та до Міжнародної служби NOTAM (NOF) від Украероцентру, який є головним оперативним підрозділом об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (постанова Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 №1281), мережею авіаційного фіксованого електрозв`язку (AFTN) надійшов запит про встановлення забороненої зони над територією півострова Крим, який був затверджений уповноваженими особами Державіаслужби України, що стало підставою для опублікування NOTAM А1391/14 та А1946/14 та в наступному NOTAM А2461/14.

Вимоги до змісту, правил видачі та випуску NОТАМ уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Dос. 8126.

Відповідно до п. 5.1.1 Додатку 15 NОТАМ складається і видається негайно в тих випадках, коли інформація, що підлягає розповсюдженню, носить тимчасовий і нетривалий характер, або у разі введення в терміновому порядку важливих з експлуатаційної точки зору постійних змін або тимчасових змін, що носять довгостроковий характер, виключаючи великий текстовий та/або графічний матеріал.

NОТАМ є складовою частиною об`єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 «Визначення» Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до п.п. 2.1.2 п. 2.1 гл. 2 Правил № 564 аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ.

В розділі 1.1 «Визначення» Глави 1 Додатку 15 зазначено, що заборонена зона - повітряний простір встановлених розмірів над територією або територіальними водами держави, у межах якої польоти повітряних суден заборонено. Таке ж положення міститься в Главі 1.

Відповідно до п. 2.1.1 роз. 2.1 гл. 2 Додатка 2, правила польотів поширюються на повітряні судна, що мають національні та реєстраційні знаки Договірної Держави, незалежно від їхнього місцезнаходження, за умови, що ці правила не суперечать правилам, опублікованим державою, що здійснюють юрисдикцію над територією, що пролітає.

Згідно з п. 2 роз. 1 Положення №401, заборонена зона частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден.

В гл. 8 Додатку 15 зазначено, що на будь-якому аеродромі/вертодромі, який зазвичай використовується для виконання міжнародних польотів, персоналу, пов`язаному з виробництвом польотів, включаючи льотні екіпажі та служби, відповідальні за передпольотну інформацію, надається аеронавігаційна інформація, необхідна для забезпечення безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації та що стосується етапів маршрутів, що починаються від даного аеродрому/вертодрому.

Разом з цим, NOTAM А1391/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Doc 8126 означає, що NOTAM відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Окрім того, відповідно до п.п. 2.3.2 роз. 2.3 гл. 2 Додатку 2, до початку польоту командир повітряного судна знайомиться з усією наявною інформацією щодо запланованої операції.

У п. 8.1.1 Додатку 15 визначено, що на будь-якому аеродромі, що зазвичай використовується для виконання міжнародних польотів, персоналу, пов`язаному з виробництвом польотів, включаючи льотні екіпажі та служби, відповідальні за передпольотну інформацію, надається аеронавігаційна інформація, необхідна для забезпечення безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації та що стосується етапів маршрутів, що починаються від цього аеродрому.

Приписами п. 8.1.3 Додатку 15 закріплено, що членам льотного екіпажу надається коротка анотація діючих NОТАМ, які мають експлуатаційне значення, та інша інформація термінового характеру у формі складених відкритим текстом бюлетенів передпольотної інформації (РІВ).

Відповідно до ст. 12 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року, кожна Договірна держава зобов`язується вживати заходів для забезпечення того, щоб кожне повітряне судно, яке здійснює політ або маневрує в межах її території, а також кожне повітряне судно, яке має її національний знак, де б таке судно не знаходилося, дотримувалося чинних у даному місці правил і регламенту, що стосуються польотів і маневрування повітряних суден.

Положеннями ч. 3 ст. 48 ПК України встановлено заборону виконання польоту повітряного судна в контрольованому повітряному просторі без двостороннього радіозв`язку з органом обслуговування повітряного руху.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено відсутність доказів, що підтверджують подання повітряним судном позивача перед початком здійснення 16.07.2014 польоту рейсом AFL 1910 о 11 год. 55 хв. заявок на використання повітряного простору та планів польоту.

Як встановлено у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 826/3864/15, яке набрало законної сили 08.09.2025 року, «При цьому, не зважаючи на прийняття та опублікування, зокрема, NOTAM А1391/14, яким встановлено над півостровом Крим заборонену зону з 09 год 00 хв 27.06.2014 по 23 год. 59 хв 30.09.2014, повітряне судно позивача 30.07.2014 року, виконуюче рейс AFL 1633, здійснило проліт саме в забороненій зоні».

Тобто рейс був здійснений у період коли над півостровом Крим була заборонена для польотів зона.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що, що ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» та льотний екіпаж повітряного судна, яке виконувало 16.07.2014 року рейс AFL 1910, знали про дію NOTAM А1391/14, однак ігноруючи його та вимоги законодавства України про повітряний простір, здійснило політ над забороненою територією України без отримання відповідного дозволу.

Такі дії повітряного судна позивача вказують на цілеспрямоване порушення, як зазначеним NOTAM заборони, так і вимог законодавства України про повітряний простір.

На противагу вказаному, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами існування обставин, за наявності яких можливе виконання ним польотів у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону.

Статтею 126 ПК України передбачено, що за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов`язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 127 ПК України, за правопорушення в галузі цивільної авіації, у разі порушення правил та порядку використання повітряного простору України, до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п`яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що застосована до позивача фінансова санкція у вигляді штрафу у розмірі восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян зумовлена порушенням даним суб`єктом авіаційної діяльності правил та порядку використання повітряного простору України, що є загальновідомою обставиною.

Враховуючи вищевикладене, встановлені судом фактичні обставини справи та їх оцінка в розрізі норм чинного законодавства дають підстави для висновку, що при прийнятті відповідачем 13.03.2015 року постанови № 3118 про накладення штрафу на ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» відповідач діяв обґрунтовано та розсудливо, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому постанова № 3118 від 13.03.2015 року є правомірною та законною, в тому числі за умови не невизнання судом протиправними дій Державної авіаційної служби України щодо складання Протоколу № 3118 від 06 березня 2015 року та не скасування його Державною авіаційною службою України та/або судом.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених вимог не спростовують.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем вчинено правопорушення, а саме здійснення 13.07.2014 року о 11 годині 55 хвилин рейсу AFL 1910 без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, що свідчить про порушення статті 30 Повітряного кодексу України та пункту 94, пункту 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України», а тому відповідно у задоволенні адміністративного позову ВАТ «Аерофлот російські авіалінії» повинно бути відмовлено.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України у справі відсутні.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства Аерофлот-російські авіалінії до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови №3118 від 13.03.2015 року - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 27 лютого 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко