Справа № 320/10399/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" до Національного банку України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк» з адміністративним позовом до Національного банку України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури від 03 лютого 2025 року № 24/127-рк/БТ Національного банку України «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк» за порушення вимог нормативно-правового акту Національного банку України»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури від 03 лютого 2025 року № 24/126-рк/БТ Національного банку України «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк» за порушення вимог нормативно-правового акту Національного банку України».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає висновки відповідача про те, що позивач, здійснивши операції з отримання/повернення дивідендів, сприяв уникненню обмежень, встановлених підпунктом 4 пункту 12 та підпунктом 46 пункту 14 Постанови №18, є необґрунтованими, а рішення Національного банку України № 24/126-рк/БТ про накладення штрафу - протиправним.

Позивач вказав, зокрема, що висновок відповідача про переказ коштів Клієнтами на користь нерезидента у сумі понад ліміти, встановлені нормами Постанови №18 є безпідставним, факт створення юридичних осіб, Клієнтів, у 2024 році та проведення ними після цього валютних операцій також не є порушенням. Прийняття НБУ постанови №136 від 19.11.2024 щодо введення нових додаткових обмежень, у тому числі щодо обмеження українських компаній на виплату дивідендів за корпоративними правами, які зареєстровані менше 12 місяців, це лише підтверджує, оскільки такі обмеження почали діяти після проведення відповідних валютних операцій.

Також, як на підставу відсутності ознак порушення Клієнтами порядку здійснення валютних операцій під час перерахування коштів на користь нерезидента, позивач посилається на те, що жоден із Клієнтів не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.162 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення порядку здійснення валютних операцій) в порядку, передбаченому ст.221 цього Кодексу.

Крім того, позивач стверджує про протиправність та необґрунтованість рішення Національного банку України № 24/127-рк/БТ про накладення штрафу, оскільки відповідачем не встановлено, що проведені АТ «Міжнародний інвестиційний банк» валютні операції належали до сумнівних валютних операцій. НБУ безпідставно стверджував про наявність порушення в частині відсутності у Банка визначених НБУ окремих документів для додаткового аналізу, що суперечить Положенню № 8, оскільки обсяг та перелік додаткових документів під час здійснення додаткового аналізу Уповноважена установа визначає самостійно.

Позивач вказує на те, що оскаржувані рішення складені із порушенням вимог Закону України «Про адміністративну процедуру», зокрема, в частині зазначення порядку та строку їх оскарження; мотивувальна частина рішень не містить посилань на докази, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу, та детальної правової оцінки усіх обставин.

Позивач вважає, що в контексті змісту ч.2 ст.22 Закону України «Про адміністративну процедуру» рішення Національного банку України № 24/126-рк/БТ та № 24/127-рк/БТ прийняті неуповноваженим органом, оскільки Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури не є колегіальним органом, до повноважень якого відноситься прийняття адміністративних актів про застосування заходів впливу.

Також, позивач посилається на те, що відповідач, застосовуючи заходи впливу до АТ «Міжнародний інвестиційний банк», незаконно керувався постановою НБУ від 24.07.2015 №477, яка не є чинним нормативно-правовим актом. При цьому, зазначив, що будь-які порушення у сфері банківського законодавства та санкції за порушення визначаються лише законами України, а не підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановами та положеннями Національного банку України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року адміністративний позов Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до Національного банку України про визнання протиправними та скасування рішень задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури Національного банку України від 03.02.2025р. № 24/126-рк/БТ «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк». Визнано протиправним та скасовано рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури Національного банку України від 03.02.2025р. № 24/127-рк/БТ «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк».

Висновки суду мотивовані тим, що валютні операції з переказу іноземної валюти на користь нерезидента здійснені позивачем у відповідності до чинних на той момент правових норм, що спростовує висновок відповідача про проведення Банком операцій, що сприяють або можуть сприяти уникненню обмежень, визначених підпунктом 4 пункту 12 Постанови № 18 та підпунктом 46 пункту 14 Постанови № 18.

Суд також вказав, що платники податку подають до відповідного органу лише проміжну та річну фінансову звітність, відтак платник може надати відповідні документи лише після їх подання до контролюючого органу у встановленому законодавством порядку. Однак, в даному випадку, станом на дату проведення валютних операцій не наступила перша можлива дата обов`язкового податкового звітування клієнтів. Враховуючи викладене та те, що додатковий аналіз здійснюється саме з метою підтвердження або спростування належності валютної операції до сумнівної (п.8 Положення №8), а відповідач в оскаржуваному рішенні та акті перевірки не встановив, що проведені AT «Міжнародний інвестиційний банк» валютні операції належали до сумнівних валютних операцій, твердження про те, що Банк неналежно виконав додатковий аналіз та обов`язки щодо здійснення валютного нагляду, є безпідставним та необґрунтованим. Натомість, позивач, як свідчать матеріали справи, здійснив валютні операції з дотриманням вищевикладених приписів валютного законодавства.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Національний банк України подав апеляційну скаргу та просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі № 320/10399/25 скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури від 03.02.2025 № 24/126-рк/БТ «Про накладення штрафу на Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» та рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури від 03.02.2025 № 24/127-рк/БТ «Про накладення штрафу на Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» відмовити; розгляд справи здійснювати за участю уповноваженого представника Національного банку України.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права при неповному з`ясуванні обставин справи, а відтак таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2025 року та від 20 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції», на підставі розділу ІV Положення про порядок організації та здійснення нагляду у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду у сфері реалізації спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.06.2020 №90 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 04.04.2024 №37), з урахуванням пункту 10 постанови Правління Національного банку України від 23.03.2022 №60 «Про особливості виконання окремих вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду у сфері реалізації спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) протягом дії воєнного стану», Департаментом фінансового моніторингу НБУ здійснено безвиїзний нагляд за дотриманням АТ «Міжнародний інвестиційний банк» вимог постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (у редакції, що діяла на дати вчинення правопорушень), законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, та валютного законодавства.

За результатами вказаного безвиїзного нагляду Департаментом фінансового моніторингу НБУ складено акт від 30.12.2024 №В/25-0014/165643/БТ, в якому зафіксовано виявлені порушення, зокрема:

- вимог пункту 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (у редакції, що діяла на дати вчинення правопорушень) у частині проведення Банком операцій, що сприяють або можуть сприяти уникненню обмежень, визначених підпунктом 4 пункту 12 Постанови № 18 (17 випадків) та підпунктом 46 пункту 14 Постанови № 18 (16 випадків);

- вимог частини сьомої статті 11 Закону про валюту, пункту 8 розділу І Положення № 13, пункту 6 розділу І Положення № 2, пунктів 8 та 13 Положення № 8 у частині неналежного виконання Банком обов`язків щодо здійснення валютного нагляду, неврахування при здійсненні валютного нагляду вимог Положення № 8, а саме Банком при проведенні клієнтами валютних операцій не забезпечено належного додаткового аналізу інформації (документів) про їх валютні операції (проведені протягом періоду з 30.07.2024 до 25.10.2024).

На підставі акту від 30.12.2024 №В/25-0014/165643/БТ та доповідної записки Департаменту фінансового моніторингу НБУ від 31.01.2025 №В/25-0014/14387/БТ Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури НБУ прийнято рішення:

- № 24/126-рк/БТ від 03.02.2025, яким, за порушення пункту 2 Постанови № 18, накладено штраф на АТ «Міжнародний інвестиційний банк» у розмірі 3 878 655,00 грн;

- № 24/127-рк/БТ від 03.02.2025, яким, за порушення частини сьомої статті 11 Закону про валюту, пункту 8 розділу І Положення № 13, пункту 6 розділу І Положення № 2, пунктів 8 та 13 Положення № 8, накладено штраф на АТ «Міжнародний інвестиційний банк» у розмірі 3 878 655,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги Національного банку України на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури від 03 лютого 2025 № 24/126-рк/БТ Національного банку України «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк» за порушення вимог нормативно-правового акту Національного банку України»

За наслідками спірної перевірки відповідач вказав про порушення позивачем вимог пункту 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (у редакції, що діяла на дати вчинення правопорушень) у частині проведення Банком операцій, що сприяють або можуть сприяти уникненню обмежень, визначених підпунктом 4 пункту 12 Постанови № 18 (17 випадків) та підпунктом 46 пункту 14 Постанови № 18 (16 випадків).

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції виснував, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами, що вказані валютні операції проведені з порушенням вимог чинного законодавства, не вказав підстав, визначених законом, які надавали б право чи обов`язок Банку відмовити у проведенні таких операцій з переказу коштів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджує наведені висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).

За приписами частини першої статті 1 Закону № 2473-VIII у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта;

б) торгівля валютними цінностями;

в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами;

валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства;

валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали;

нерезиденти, окрім іншого, юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням за межами України, які створені та діють відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі ті, частки участі в яких належать резидентам;

суб`єкти валютних операцій - резиденти та (або) нерезиденти, які здійснюють валютні операції;

уповноважені установи - банки, небанківські фінансові установи та оператори поштового зв`язку, які отримали ліцензію Національного банку України згідно з цим Законом.

Відповідно до частин 1, 6 статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відносини щодо прийняття, набрання чинності, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері валютних операцій регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та іншими законами, що регулюють діяльність на ринку фінансових послуг та на платіжному ринку.

За приписами статті 2 Закону № 2473-VIII валютне регулювання в Україні ґрунтується на таких принципах: свобода здійснення валютних операцій; ризикоорієнтованість, прозорість, достатність та ефективність валютного регулювання; самостійність та ринковість валютного регулювання.

Статтею 4 Закону № 2473-VIII передбачено гарантії свободи здійснення валютних операцій. Зокрема, валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2473-VIII транскордонний переказ валютних цінностей здійснюється виключно через уповноважені установи. Порядок проведення переказу валютних цінностей визначається Національним банком України.

Статтею 11 Закону № 2473-VIII встановлено, що валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами шляхом проведення виїзних перевірок (планових та позапланових) та безвиїзного нагляду.

Особливості, пов`язані з доведенням до відома уповноваженої установи (її уповноваженої особи) документа, в якому зафіксовані обставини, що можуть бути підставою для прийняття індивідуального акта щодо уповноваженої установи за порушення вимог валютного законодавства, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до положень статті 7 Закону України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України» НБУ встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна; здійснює валютне регулювання, визначає порядок виконання операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами; здійснює у встановленому ним порядку оверсайт платіжної інфраструктури тощо.

Згідно з пунктом 20 частини першої цієї статті (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022) НБУ також визначає особливості функціонування банківської системи України, діяльності небанківських фінансових установ та інших осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк, здійснення нагляду, в тому числі валютного, за такими особами у разі введення воєнного стану чи особливого періоду, здійснює мобілізаційну підготовку системи Національного банку.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України та станом на дату апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Приписами статті 44 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що Національний банк України діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства, і до компетенції Національного банку України у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Національний банк України» з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18).

Згідно з пунктом 2 цієї Постанови банки продовжують роботу з урахуванням обмежень, визначених цією постановою. Банкам забороняється проводити операції, що порушують визначені цією постановою обмеження, сприяють або можуть сприяти їх уникненню.

Відповідно до організаційної структури НБУ Департамент фінансового моніторингу відповідає, окрім іншого, за забезпечення згідно з валютним законодавством України реалізації НБУ функції організації і здійснення валютного нагляду за банками, за небанківськими установами, щодо яких НБУ відповідно до законодавства України здійснює валютний нагляд.

Апелянт вказує на те, що за результатами безвиїзного нагляду встановлено порушення Банком вимог пункту 2 Постанови № 18 у частині проведення операцій, що сприяють або можуть сприяти уникненню обмежень, визначених пунктами 12 (17 випадків) та 14 (16 випадків) Постанови № 18.

Вимогами підпункту 4 пункту 12 Постанови № 18 встановлено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати торгівлю валютними цінностями (уключаючи операції за дорученням клієнтів), крім купівлі іноземної валюти з метою проведення валютних операцій, визначених у пункті 14 Постанови № 18.

Згідно з вимогами пункту 14 Постанови № 18 уповноваженим установам забороняється здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах, уключаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів, крім випадків, визначених цим пунктом.

Відповідно до підпункту 46 пункту 14 Постанови № 18 (зі змінами, внесеними постановою Правління Національного банку України від 03.05.2024 № 56) банкам з 13 травня 2024 року дозволяється здійснювати переказ за дорученнями резидентів іноземної валюти за кордон на користь іноземного інвестора/нерезидента з метою виплати дивідендів за корпоративними правами/акціями в разі одночасного дотримання таких умов:

- дивіденди нараховані за результатами діяльності в періоді, що починається з 01 січня 2024 року (не включаючи виплати дивідендів за рахунок нерозподіленого прибутку за попередні періоди/резервного капіталу);

- переказ іноземної валюти з метою виплати дивідендів здійснює емітент корпоративних прав/акцій, за якими виплачуються дивіденди (далі - емітент), безпосередньо на рахунки іноземних інвесторів/нерезидентів за кордоном та/ або через депозитарну систему України (на рахунок Центрального депозитарію цінних паперів, який здійснює переказ цих коштів на рахунки депозитарних установ в Україні, які надалі можуть здійснити їх переказ на рахунки іноземних інвесторів/нерезидентів виключно за кордоном);

- протягом календарного місяця емітент здійснює переказ іноземної валюти з метою повернення дивідендів у межах загальної суми (ліміту), що не може перевищувати 1 000 000 євро (еквівалент цієї суми в іншій іноземній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення відповідної операції), з урахуванням того, що банк, який обслуговує емітента, зобов`язаний здійснювати операцію з переказу коштів в іноземній валюті з рахунку емітента з метою виплати дивідендів (на рахунок іноземного інвестора/нерезидента за кордоном або на рахунок Центрального депозитарію цінних паперів) з використанням автоматизованої інформаційної системи Національного банку «Е-ліміти» у порядку, аналогічному до порядку, визначеному в пунктах 95, 97-106 розділу X Положення № 5.

Наведене у сукупності свідчить про те, що підпунктом 46 пункту 14 та пунктом 12 Постанови № 18 встановлені обмеження (ліміти) на переказ і відповідно купівлю для такого переказу коштів в іноземній валюті у розмірі 1 000 000 євро протягом календарного місяця з рахунку емітента з метою виплати дивідендів на рахунок іноземного інвестора/нерезидента за кордоном.

Крім того, контроль таких операцій здійснюється з використанням автоматизованої інформаційної системи Національного банку «Е-ліміти» у порядку, аналогічному до порядку, визначеному в пунктах 95, 97-106 розділу X Положення № 5.

Пунктом 95 розділу X Положення № 5 визначено, що резидент (ініціатор Валютної операції) для проведення Валютної операції має звернутися до банку, у якому він має відкритий власний поточний рахунок, та подати відповідні документи, що підтверджують Валютну операцію. Ініціатором Валютної операції у випадку, визначеному в пункті 88-1 розділу IX цього Положення, уважається фізична особа-резидент, що користується послугами інвестиційної фірми з метою здійснення інвестиції за кордон. Документи, що підтверджують таку Валютну операцію, можуть подаватися до банку фізичною особою-резидентом (ініціатором Валютної операції) та/або інвестиційною фірмою.

Пунктами 97-106 розділу X Положення № 5 визначено, що банк за умови відповідності поданих резидентом (ініціатором, інвестиційною фірмою) документів (інформації) вимогам законодавства України до проведення Валютної операції надсилає до Національного банку запит в електронному вигляді засобами АІС "Е-ліміти" для перевірки ліміту клієнта та внесення інформації про Валютну операцію до АІС "Е-ліміти".

Запит, зазначений в пункті 97 розділу IХ цього Положення, має містити таку інформацію: 1) відомості щодо резидента (ініціатора Валютної операції): прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті/запис в електронному безконтактному носії або в паспорті проставлено слово "відмова"), серія (за наявності) та номер паспорта, дата народження - для резидентів - фізичних осіб; повне найменування, ідентифікаційний код юридичної особи за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (код за ЄДРПОУ) - для резидентів - юридичних осіб; 2) відомості щодо мети проведення Валютної операції резидента (не зазначається за операціями, визначеними в пункті 90-1 розділу IX цього Положення): розміщення коштів на власному рахунку за межами України; здійснення інвестиції за кордон; надання нерезиденту позики, кредиту, поворотної фінансової допомоги; інша Валютна операція, що не зазначена в абзацах другому - четвертому підпункту 2 пункту 98 розділу IХ цього Положення (у такому разі банк у довільній формі засобами АІС "Е-ліміти" додатково вносить коротку загальну інформацію про мету цієї Валютної операції); 3) відомості щодо суми Валютної операції: найменування іноземної валюти/гривні, у якій здійснюється переказ (за операціями, визначеними в пунктах 88, 88-1, 89 розділу IX цього Положення); найменування іноземної валюти, яка купується (за операціями, визначеними в пункті 90-1 розділу IX цього Положення); сума операції в одиниці цієї іноземної валюти/гривні; 4) відомості щодо отримувача переказу коштів та реквізитів його рахунку (не зазначається за операціями, визначеними в пункті 90-1 розділу IX цього Положення): найменування/прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) отримувача переказу; країна місцезнаходження/постійного місця проживання отримувача переказу; найменування та країна місцезнаходження банку іноземної фінансової установи, де відкрито рахунок отримувача переказу.

Банк у випадку, визначеному в пункті 88-1 розділу IX цього Положення, під час заповнення інформації до запиту, зазначеному в пункті 97 розділу IX цього Положення, має врахувати таке: 1) у відомостях щодо резидента (ініціатора Валютної операції) зазначаються відомості щодо фізичної особи-резидента (ініціатора Валютної операції), що користується послугами інвестиційної фірми з метою здійснення інвестиції за кордон; 2) у відомостях щодо мети проведення Валютної операції резидента - здійснення інвестиції за кордон; 3) у відомостях щодо суми Валютної операції - сума коштів, що переказується з поточного/кореспондентського рахунку інвестиційної фірми та була отримана ним від фізичної особи-резидента (ініціатора Валютної операції) для здійснення інвестиції за кордон; 4) у відомостях щодо отримувача переказу коштів та реквізитів його рахунку - відомості щодо особи (отримувача), на рахунок якої здійснюється переказ із поточного/кореспондентського рахунку інвестиційної фірми.

Національний банк в автоматизованому порядку на підставі поданого банком запиту в разі відповідності Валютної операції встановленому ліміту вносить інформацію про Валютну операцію до АІС "Е-ліміти" та надсилає відповідне повідомлення до банку засобами АІС "Е-ліміти" з інформацією про зменшення загальної суми, встановленої лімітом для резидента, на суму Валютної операції. Датою (днем) і номером отримання банком Повідомлення є дата (день) і номер облікового запису в АІС "Е-ліміти" про надсилання Повідомлення.

Банк має право здійснити Валютну операцію, на яку поширюються ліміти, визначені в пунктах 88, 88-1, 89 розділу IX цього Положення, виключно після отримання від Національного банку засобами АІС "Е-ліміти" Повідомлення та не пізніше наступного робочого дня після дня отримання банком цього Повідомлення.

Банк має право здійснити Валютну операцію, на яку поширюється ліміт, визначений в пункті 90-1 розділу IX цього Положення, виключно після отримання від Національного банку засобами АІС "Е-ліміти" Повідомлення та не пізніше дня отримання банком цього Повідомлення.

Національний банк не вносить інформацію про Валютну операцію до АІС "Е-ліміти" та не надсилає Повідомлення до банку, від якого надійшов відповідний запит, у разі, якщо Валютна операція не відповідає лімітам, установленим у пунктах 88, 89, 90-1 розділу ІХ цього Положення. Банку забороняється проводити Валютну операцію у разі не надходження до банку Повідомлення.

Національний банк анулює Повідомлення шляхом унесення відомостей до АІС "Е-ліміти" на підставі поданого електронного запиту до АІС "Е-ліміти" банком, якому надсилалося раніше це Повідомлення: 1) у разі виявлення технічних помилок у запиті банку, що надсилався для перевірки ліміту клієнта та внесення інформації про Валютну операцію до АІС "Е-ліміти". Подання банком електронного запиту до АІС "Е-ліміти" для анулювання Повідомлення в такому разі дозволяється до моменту проведення Валютної операції, зазначеної у відповідному запиті; 2) якщо Валютна операція, про яку банк надсилав запит до АІС "Е-ліміти" та отримав Повідомлення, не була проведена. Банк у такому разі зобов`язаний надіслати електронний запит до АІС "Е-ліміти" для анулювання Повідомлення не пізніше другого робочого дня після дня отримання Повідомлення; 3) у разі повернення переказу, за яким було отримано банком Повідомлення. Подання банком електронного запиту до АІС "Е-ліміти" для анулювання Повідомлення здійснюється в такому разі протягом п`яти робочих днів із дня отримання від резидента (ініціатора Валютної операції) письмової заяви (листа) про повернення платежу.

Інформація про надсилання Національним банком Повідомлення або його анулювання доводиться до відома банку шляхом надання доступу банку до відповідних відомостей в АІС "Е-ліміти".

Банк доводить до відома резидента - ініціатора Валютної операції інформацію про надсилання Національним банком Повідомлення або його анулювання шляхом надання інформації такому резиденту з АІС "Е-ліміти", яка містить відомості про цього резидента, Валютну операцію (мету, суму цієї операції, отримувача переказу), дату (день) і номер отримання банком Повідомлення та (у разі анулювання) причини анулювання Повідомлення.

Надсилання, анулювання Повідомлення Національний банк здійснює безкоштовно.

Резидент (ініціатор Валютної операції) має право звернутися до банку, якому надсилалося Повідомлення про Валютну операцію, з письмовим запитом (уключаючи запит у вигляді електронного документа) за підписом цього резидента (для юридичних осіб - за підписом уповноваженої особи) для отримання інформації з АІС "Е-ліміти" щодо отримання Повідомлення та/або його анулювання. Резидент створює електронний підпис до запиту у вигляді електронного документа відповідно до вимог Положення про застосування електронного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2017 року № 78.

Банк за письмовим запитом резидента зобов`язаний надати інформацію з АІС "Е-ліміти" протягом п`яти робочих днів із дня отримання такого запиту. Запит резидента на отримання інформації з АІС "Е-ліміти" підлягає зберіганню в банку.

Отже, контроль лімітів відповідних валютних операцій здійснює Національний Банк України.

Апелянт наголосив на тому, що судом першої інстанції не досліджено і не надано правову оцінку обставинам, фактам і доказам, що мають суттєве значення для вирішення даної справи по суті і на які вказував Національний банк, які підтверджують недобросовісний намір позивача обійти імперативні норми законодавства, а саме пунктів 12, 14 Постанови № 18, що є «зловживанням правом» з його боку і полягає у використанні дозволених законом засобів для досягнення результату, який прямо заборонений іншою імперативною нормою законодавства, а саме пунктом 2 Постанови № 18.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач, використовуючи законні засоби, досяг незаконного результату.

Як вбачається з фактичних обставин справи, у ході безвиїзного нагляду виявлено, що протягом травня-червня 2024 року ПАТ «Прайм Інвестментс», клієнт Банку, здійснювало перекази коштів за межі України на користь нерезидента Central European Investments В.V. (Нідерланди), який є пов`язаною особою з Банком, з метою виплати дивідендів за 2024 рік (на загальну суму 2 000 000,00 євро).

Починаючи з липня 2024 року купівля та перекази коштів в іноземній валюті за межі України на користь CENTRAL EUROPEAN INVESTMENTS B. V. (Нідерланди) з метою сплати дивідендів за 2024 рік здійснювалася Банком як за дорученням ПАТ «Прайм Інвестментс», так і за дорученням чотирьох юридичних осіб - клієнтів Банку ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс», які є пов`язаними особами між собою, з ПАТ «Прайм Інвестментс» та з Банком, а саме за 30.07.2024, 26.08.2024, 25.09.2024, 25.10.2024 за операціями ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» було переказано дивідендів на користь CENTRAL EUROPEAN INVESTMENTS B. V. (Нідерланди) на загальну суму 17 544 187,24 дол. США, яка значно перевищує (на 76,5%) розмір дивідендів, які CENTRAL EUROPEAN INVESTMENTS B. V. (Нідерланди) отримав від ПАТ «Прайм Інвестментс», а саме за операціями 30.07.2024, 26.08.2024, 25.09.2024, 25.10.2024 у сумі 4 386 046,81 дол. США.

Відповідно до виписок руху коштів за рахунками ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» протягом липня - жовтня 2024 року Банком у післяопераційний час проведено валютні операції з купівлі іноземної валюти за дорученнями ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» на загальну суму 17 046 191,44 доларів США і 446 633,00 євро та з переказу ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» іноземної валюти за кордон на користь CENTRAL EUROPEAN INVESTMENTS B. V. (Нідерланди) з метою виплати дивідендів за 2024 рік на загальну суму 17 544 187,24 доларів США.

За позицією відповідача, шляхом залучення ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» Банком здійснено купівлю та переказ коштів за кордон з метою виплати дивідендів за 2024 рік на користь CENTRAL EUROPEAN INVESTMENTS B. V. (Нідерланди), не обмежуючись лімітом, передбаченим підпунктом 46 пункту 14 Постанови № 18, на одну юридичну особу - 1 000 000 євро на місяць.

Порушення вимог пункту 2 Постанови № 18 відповідач вбачає у проведенні Банком за дорученням 4-х клієнтів ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» операцій, що сприяли уникненню обмежень, встановлених пунктом 12 Постанови № 18 та абзацом першим підпункту 46 пункту 14 Постанови № 18.

У межах спірних правовідносин переказ дивідендів клієнтами Банку - ТОВ «Прайм Альфа Інвестментс» (перейменовано на ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс»), ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» здійснювався наступним чином:

30.07.2024 перераховано дивіденди на користь нерезидента Central European Investments В.V. в розмірі 1 081 799,75 доларів США (екв.в євро станом на дату переказу - 1 000 000,00) від кожного клієнта;

26.08.2024 перераховано дивіденди на користь нерезидента Central European Investments В.V. в розмірі 1 111 998,95 доларів США (екв.в євро станом на дату переказу - 1 000 000,00) від кожного клієнта;

25.09.2024 перераховано дивіденди на користь нерезидента Central European Investments В.V. в розмірі 1 112 799,21 доларів США (екв.в євро станом на дату переказу - 999 999,99) від кожного клієнта;

25.10.2024 перераховано дивіденди на користь нерезидента Central European Investments В.V. в розмірі 1 079 448,90 доларів США (екв.в євро станом на дату переказу - 1 000 000,00) від кожного клієнта.

Наведене свідчить про те, що кожен клієнт здійснював переказ іноземної валюти на користь нерезидента в межах ліміту та умов, встановлених підпунктом 46 пункту 14 Постанови № 18 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що апелянтом не спростовано.

Як вірно наголосив суд першої інстанції, приписами пункту 14 Постанови № 18, на час вчинення спірних валютних операцій, не було встановлено обмежень щодо періоду діяльності юридичної особи - клієнта банку чи щодо періоду набуття нерезидентом корпоративних прав резидента, за якими здійснюється виплата дивідендів, як і не передбачалось заборони переказу іноземної валюти резидентами, пов`язаними між собою. Також, нормами пункту 14 Постанови № 18 встановлено ліміт для переказу іноземної валюти від одного емітента корпоративних прав, що виплачує дивіденди, натомість не встановлено ліміту для компаній-нерезидентів, що отримують такі дивіденди.

У частині покликань апелянта на порядок та мету створення ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» судова колегія зазначає, що у межах справи № 320/10399/25 спірним є лише застосування штрафу за дії вчинені АТ «Міжнародний інвестиційний банк», що є індивідуальною мірою відповідальності. При цьому, відповідачем не надано доказів оскарження реєстрації означених юридичних осіб, визнання їх державної реєстрації недійсною, або притягнення їх до адміністративної відповідальності за ст.162 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз матеріалів справи та правових норм при застосуванні до спірних правовідносин дає підстави вважати, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії).

Зокрема, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами в розумінні процесуального Закону, що означені валютні операції проведені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема підпункту 46 пункту 14 Постанови № 18, та не вказав підстав, визначених законом, які надавали б право чи обов`язок Банку відмовити у проведенні таких операцій з переказу коштів.

Колегія суддів зауважує, що за змістом апеляційної скарги відповідач наводить висновки про те, що позивач використав дозволені законом засоби для досягнення результату, який заборонений пунктом 2 Постанови № 18.

Як встановлено судом вище, контроль лімітів при проведенні спірних валютних операцій віднесено до повноважень Національного банку України з використанням автоматизованої інформаційної системи "Е-ліміти", що свідчить про можливість виявлення та блокування спірних операцій при намірі їх проведення, тобто застосування превентивного контролю.

У справі, що розглядається, контролюючий орган на порушення вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів та не надав належні докази, які б свідчили про проведення позивачем валютних операцій за участю штучно створених товариств з метою обходу обмежень, встановлених Постановою №18.

На підставі вищенаведеного у сукупності судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції про те, що спірні валютні операції з переказу іноземної валюти на користь нерезидента CENTRAL EUROPEAN INVESTMENTS B. V. (Нідерланди) здійснені позивачем у відповідності до чинних на той момент правових норм, що спростовує висновок відповідача про проведення Банком операцій, що сприяють або можуть сприяти уникненню обмежень, визначених підпунктом 4 пункту 12 Постанови № 18 та підпунктом 46 пункту 14 Постанови № 18.

Крім того, апелянт не заперечує обставин того, що відповідні обмеження були введені Постановою №18 лише з 20 листопада 2024 року на підставі Постанови Національного банку України № 136 від 19 листопада 2024 року «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18», тобто після проведення спірних валютних операцій.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 та від 11 вересня 2024 року у справі №554/154/22 наголошувала на тому, що Суд не може перебирати на себе правотворчі функції законодавчої та виконавчої влади. Порушення такого підходу та, відповідно, ігнорування принципу законності: суперечить, щонайменше, принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного врядування як базовим складовим правовладдя (верховенства права); дискримінує іншу сторону правовідносин; означає, що суд може надати дозвіл будь-кому та будь-коли діяти за межами закону (який містить заборони) або за межами наданих законом прав (повноважень); іде в розріз з принципом поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, а також порушує систему стримувань і противаг (суд втручається в компетенцію суб`єктів нормотворення та може ігнорувати їх волю).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури від 03 лютого 2025 року № 24/126-рк/БТ Національного банку України «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк» за порушення вимог нормативно-правового акту Національного банку України».

Щодо рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, оверсайта платіжної інфраструктури Національного банку України від 03 лютого 2025 року № 24/127-рк/БТ «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк»

За наслідками спірної перевірки відповідач вказав про порушення позивачем вимог частини сьомої статті 11 Закону про валюту, пункту 8 розділу І Положення № 13, пункту 6 розділу І Положення № 2, пунктів 8 та 13 Положення № 8 у частині неналежного виконання Банком обов`язків щодо здійснення валютного нагляду, неврахування при здійсненні валютного нагляду вимог Положення № 8, а саме Банком при проведенні клієнтами валютних операцій не забезпечено належного додаткового аналізу інформації (документів) про їх валютні операції (проведені протягом періоду з 30.07.2024 до 25.10.2024).

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції виснував, що додатковий аналіз здійснюється саме з метою підтвердження або спростування належності валютної операції до сумнівної (п. 8 Положення № 8), а відповідач в оскаржуваному рішенні та акті перевірки не встановив, що проведені AT «Міжнародний інвестиційний банк» валютні операції належали до сумнівних валютних операцій, твердження про те, що Банк неналежно виконав додатковий аналіз та обов`язки щодо здійснення валютного нагляду, є безпідставним та необґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджує наведені висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону № 2473-VIII уповноважені установи є агентами валютного нагляду, підзвітними Національному банку України.

Уповноважені установи під час проведення ними валютних операцій, крім валютних операцій, пов`язаних з експортом та імпортом товару на суму, що є меншою за розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", здійснюють безпосередній нагляд за виконанням вимог валютного законодавства резидентами (крім інших уповноважених установ) та нерезидентами, що здійснюють валютні операції через ці уповноважені установи.

Згідно з пунктом 8 розділу І Постанови Національного банку України від 03.01.2019 № 13 «Про затвердження Положення про валютний нагляд» уповноважені установи під час проведення валютних операцій зобов`язані враховувати вимоги нормативно-правових актів Національного банку з питань здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції та з питань інформаційної взаємодії уповноважених установ як агентів валютного нагляду шляхом обміну інформацією про належність рахунків у гривні клієнтів/користувачів, відкритих у цих установах, до банківських/платіжних рахунків, власниками яких є нерезиденти.

Пунктом 6 розділу І Постанови Національного банку України від 02.01.2019 № 2 «Про затвердження Положення про здійснення операцій із валютними цінностями» передбачено, що уповноважені установи самостійно, на підставі своїх внутрішніх документів, приймають рішення про необхідність подання клієнтом документів, пов`язаних зі здійсненням валютної операції.

Уповноважені установи під час проведення валютних операцій зобов`язані враховувати вимоги щодо здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції, які встановлюються Національним банком України окремим нормативно-правовим актом Національного банку України.

Уповноважена установа зобов`язана запобігти проведенню валютної операції (відмовити в проведенні валютної операції), яка не відповідає вимогам валютного законодавства.

Уповноважена установа в разі, якщо валютна операція пов`язана з уникненням вимог/обмежень/заборон, установлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, здійснює заходи, передбачені цими законами України.

Відповідно до пункту 8 Постанови Національного банку України від 02.01.2019 № 8 «Про затвердження Положення про порядок здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції» (далі Положення №8) уповноважена установа в разі установлення індикатора, зазначеного в додатку до цього Положення (уключаючи індикатор, установлений на власний розсуд уповноваженої установи), здійснює додатковий аналіз документів (інформації) про валютні операції (далі - додатковий аналіз) з метою підтвердження або спростування належності валютної операції до сумнівної.

Згідно з пунктом 9 Положення №8 уповноважена установа під час здійснення додаткового аналізу має право витребувати від суб`єкта валютної операції додаткові документи (інформацію), перелік яких зазначений у додатку до цього Положення (далі - додаткові документи), у визначених уповноваженою установою обсягах та строки. Перелік додаткових документів не є вичерпним. Уповноважена установа самостійно визначає обсяг та перелік додаткових документів за умови забезпечення виконання достатності та адекватності вжитих заходів на виконання вимог пункту 13 цього Положення.

Уповноважена установа має пересвідчитися в чинності (дійсності) додаткових документів та відповідності їх оформлення вимогам законодавства України. Копії додаткових документів, уключаючи перекладені українською мовою, мають бути засвідчені в установленому законодавством України порядку та можуть надаватися або в паперовому вигляді, або в електронному.

При цьому, згідно пунктом 13 Положення №8 додатковий аналіз документів (інформації) про валютні операції має уключати такі заходи:

1) установлення суті та мети валютної операції;

2) установлення відповідності/невідповідності суті валютної операції змісту діяльності її учасників;

3) установлення наявності/відсутності економічної доцільності (сенсу) валютної операції;

4) установлення достатності/недостатності реальних фінансових можливостей суб`єкта валютної операції проводити (ініціювати) валютну операцію на відповідну суму;

5) вивчення інформації про учасників валютної операції, їх діяльність та ділову репутацію;

6) установлення джерел походження коштів (активів) суб`єкта валютної операції. Для виконання вимог підпункту 6 пункту 13 цього Положення джерелом походження коштів фізичної особи (уключаючи кошти, що є спільною сумісною власністю подружжя) може бути: заробітна плата та/або інші виплати і винагороди, виплачені (надані) у зв`язку з трудовими відносинами, доходи, отримані від господарської/незалежної професійної діяльності, доходи, отримані від операцій з продажу рухомого та/або нерухомого майна, інвестиційний прибуток, успадковані кошти, набуття права на скарб, інші виплати відповідно до умов цивільно-правових правочинів (договорів);

7) установлення кінцевих бенефіціарних власників учасників валютної операції, уключаючи відсутність підстав уважати, що вони використовують агентів, номінальних утримувачів (номінальних власників) або посередників із метою приховування кінцевих бенефіціарних власників (контролерів).

Відповідно до пунктів 15, 16 Положення №8 уповноважена установа за результатами проведеного додаткового аналізу з урахуванням ужитих достатніх та адекватних заходів на виконання вимог пункту 13 цього Положення має встановити наявність/відсутність підстав уважати, що ця валютна операція є сумнівною.

Уповноважена установа здійснює валютну операцію, якщо за результатами проведеного додаткового аналізу відсутні підстави вважати, що ця валютна операція є сумнівною.

Враховуючи викладене, нормативна процедура здійснення додаткового аналізу документів, згідно Положення №8, наділяє Банк правом витребувати від клієнта (учасника валютної операції) перелік документів, який зазначено у Додатку до Положення №8, та який є вичерпним. Обсяг та перелік додаткових документів уповноважена установа визначає самостійно.

Відповідач зазначив про те, що позивач не вжив належних заходів при здійсненні додаткового аналізу валютних операцій Новостворених товариств, а саме при здійсненні додаткового аналізу Банком була використана фінансова звітність Новостворених товариств, яка була складена всупереч вимогам Національного положення (стандарту) не на 01 число місяця та не містила відміток відповідного державного органу України про її отримання/прийняття.

Також, відповідачем вказано, що фінансова звітність Новостворених товариств, яку використовував Банк при здійсненні додаткового аналізу інформації (документів) про валютні операції Новостворених товариств до моменту їх проведення (яким Банком встановлено індикатори 13 та 61), складена не у відповідності до вимог законодавства (не на 01 число місяця) і не має відміток відповідного державного органу (зокрема, ДПСУ) про її отримання/подання, і використання таких документів не відповідає вимогам, встановленим в додатку до Положення № 8 та пункті 7.4 Операційної процедури.

Так, згідно з пунктом 7.4 Операційної процедури «Нагляд за валютними операціями» (затвердженої рішенням Наглядової ради Банку (протокол від 06.06.2024 №57) (далі - Операційна процедура), якщо в результаті здійсненого первинного аналізу документів (інформації) було встановлено наявність індикатора (одного або декількох) сумнівної валютної операції, зазначених у додатку до Постанови №8, індикатора підозрілої фінансової операції (одного або декількох), зазначених у додатку до Постанови №65 відповідальний виконавець УВН/БВ звертається до Клієнта щодо надання додаткових документів (інформації), перелік яких наведено у додатку до Постанови №8 та інших документів на розсуд банку, необхідних для здійснення додаткового аналізу та перевірки. Перелік додаткових документів зазначених у вказаному додатку не є вичерпним та визначається з урахуванням суті та мети валютної операції.

Отже, приписи пункту 7.4 Операційної процедури Банку визначає той самий порядок витребування додаткових документів, що й пункт 9 Постанови №8, з якого випливає, що Банк самостійно визначає обсяг та перелік додаткових документів, який залежить від суті та мети конкретної валютної операції.

Як вбачається з матеріалів справи, клієнтами Банку, ТОВ «Прайм Альфа Інвестментс» (перейменовано на ТОВ «Прайм Ехо Інвестментс»), ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс», ТОВ «Прайм Браво Інвестментс», ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» перераховано дивіденди на користь нерезидента Central European Investments В.V.

При проведенні даних валютних операцій позивачем установлені індикатори 13 та 61, що визначені у Додатку до Положення №8.

Пунктом 61 додатку до Положення № 8 передбачено право Банку, при наявності зазначеного індикатора, щодо, зокрема, отримання фінансової звітності юридичної особи, яка складена відповідно до вимог законодавства з відміткою державного органу України про її отримання/прийняття.

У матеріалах справи міститься лист Державної податкової служби України від 18.12.2024 №16034/5/99-00-04-03-01-05, в якому останнім повідомлено, зокрема, що згідно з пунктом 8 статті 19 Господарського Кодексу України всі суб`єкти господарювання зобов`язані здійснювати первинний та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.08.2022 №2524-ІХ «Про державну статистику» (далі - Закон №2524), статистичні спостереження проводяться органами державної статистики через збирання статистичної звітності, здійснення одноразових обліків, переписів (опитувань), вибіркових та інших обстежень.

Відповідно до статті 18 Закону №2524 респонденти зобов`язані безкоштовно (за винятком проведення окремих вибіркових обстежень фізичних осіб або сукупностей таких осіб, за участь у яких респонденти отримують грошову компенсацію за витрату часу) в повному обсязі за формою, передбаченою звітно-статистичною документацією, у визначені строки подавати органам державної статистики достовірну інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, і дані бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацами першим - третім пункту 46.2 Податкового кодексу України платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV) зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог ст. 137 Податкового кодексу України.

Фінансова звітність або звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), що подаються відповідно до абзаців першого та другого п. 46.2 ПКУ, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку) та її невід`ємною частиною.

Водночас, ДПС України повідомлено, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом № 996-XIV.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону №996-XIV підприємства зобов`язані подавати фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено Законом № 996-XIV. Органам державної влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства.

За приписами Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419 платники податку на прибуток у визначених законом випадках подають податковим органам у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для подання податкової декларації, проміжну (І квартал, перше півріччя, дев`ять місяців) та річну фінансову звітність (ідентифікатор форми перша літера «S»).

Окрім іншого, ДПС України повідомлено, що ТОВ "Прайм Exo Інвестментс" () подало фінансову звітність за звітний податковий період 9 місяців 2024 року: S01100 Фінансова звітність малого підприємства (Форма № 1-м); ТОВ «Прайм Браво Інвестментс» () подало фінансову звітність за звітний податковий період 9 місяців 2024 року: S01100 Фінансова звітність малого підприємства (Форма № 1-м); ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс» () подало фінансову звітність за звітний податковий період 9 місяців 2024 року: S01100 Фінансова звітність малого підприємства (Форма № 1-м); ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» () подало фінансову звітність за звітний податковий період 9 місяців 2024 року: S01100 Фінансова звітність малого підприємства (Форма № 1-м); ТОВ "Упі-Агро" (), ТОВ "Інтерстарч Україна" () та ТОВ "Прайм Інвестментс" () подавали фінансову звітність за звітні податкові періоди І квартал та півріччя 2024 року.

Також, ДПС України зазначено, що у відповідності до Закону № 996-XIV фінансова звітність складається наростаючим підсумком з початку року та відображає показники загальною сумою у розрізі кожного рядка.

Крім того, у відповідь на запит відповідача Державна служба статистика України листом від 31.12.2024 №22.1-11/41-24 повідомила, що ТОВ "Упі-Агро" (), ТОВ "Інтерстарч Україна" () та ТОВ "Прайм Інвестментс" () подавали фінансову звітність до органів державної статистики за І квартал, І півріччя та 9 місяців 2024 року; ТОВ "Прайм Exo Інвестментс" (), ТОВ «Прайм Браво Інвестментс» (), ТОВ «Прайм Дельта Інвестментс» (), ТОВ «Прайм Чарлі Інвестментс» () подали фінансову звітність - за 9 місяців 2024 року. Також, повідомлено, що фінансова звітність підприємств на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №835 оприлюднена у відкритому доступі на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, оскільки платники податку подають до відповідного органу лише проміжну та річну фінансову звітність, то платник може надати відповідні документи лише після їх подання до контролюючого органу у встановленому законодавством порядку. Однак, в даному випадку, станом на дату проведення валютних операцій не наступила перша можлива дата обов`язкового податкового звітування Клієнтів.

Більш того, Національне положення (стандарт), бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, не містить вимоги щодо складання фінансової звітності на 01 число місяця, як зазначив відповідач в оскаржуваному рішенні.

З урахуванням встановлених обставин, суті та мети валютної операції, керуючись п.9 Положення №8 та п.7.4 Операційної процедури, Банк самостійно визначив перелік необхідних документів та витребував фінансову звітність Клієнтів, що складена станом на дату прийняття рішення про виплату дивідендів, оскільки саме ці документи містять, крім іншого, інформацію про розмір і період за який отримано прибуток, що спрямовано на виплату дивідендів учаснику-нерезиденту та давали змогу вжити заходів, передбачених п. 13 Положення № 8. Банк, вживши заходи, які встановлені п. 13 Положення № 8, дійшов правильного висновку про те, що проведені валютні операції не мають ознак сумнівних валютних операцій.

Враховуючи викладене та те, що додатковий аналіз здійснюється саме з метою підтвердження або спростування належності валютної операції до сумнівної (п.8 Положення №8), а відповідач в оскаржуваному рішенні та акті перевірки не встановив, що проведені AT «Міжнародний інвестиційний банк» валютні операції належали до сумнівних валютних операцій, твердження про те, що Банк неналежно виконав додатковий аналіз та обов`язки щодо здійснення валютного нагляду, є безпідставним та необґрунтованим.

Натомість, позивач, як свідчать матеріали справи, здійснив валютні операції з дотриманням вищевикладених приписів валютного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Усупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі № 320/10399/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 лютого 2026 року

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко