Справа № 300/724/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. справа № 300/724/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, військовослужбовець, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, військова частина, ВЧ НОМЕР_2 ) в якому просить суд: визнати протиправними дії у невидачі довідки за 2015, 2016 та 2017 роки про види та розмір грошового забезпечення із зазначенням про виплату грошової допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди, та не включенні до грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбачене постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2010 за №889, до складу сум грошового забезпечення, яке нараховувалось та виплачувалось у 2015-2017 роках згідно ч. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбачене постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2010 за №889, до складу сум грошового забезпечення, яке нараховувалось та виплачувалось у 2015-2017 роках згідно ч. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України, перебувавши на грошовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2019 за №10 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу частини. Натомість, за доводами ОСОБА_1 , при виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, відповідачем протиправно, не враховано щомісячну грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (далі Постанова №889).

За доводами позивача, під час проходження військової служби останній щомісячно отримував додаткову грошову винагороду відповідно до Постанови №889, та така за своєю правовою природою є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 08.02.2022 відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.20-22).

Ухвалою суду від 05.10.2022 зупинено провадження в адміністративній справі №300/724/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - до закінчення воєнного стану в Україні або виключення відповідача з числа військових формувань, що переведені на воєнний стан (а.с.26-28).

Позивачем 19.12.2024 подано через канцелярію суду клопотання про поновлення провадження у справі №300/274/22, оскільки введення в Україні воєнного стану не перешкоджає розгляду цієї справи Івано-Франківським окружним адміністративним судом (а.с.31-35).

Суд ухвалою від 13.01.2025 поновив провадження в адміністративній справі №300/724/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом 08.02.2022 через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" засобами поштового зв`язку (із рекомендованим повідомленням про вручення відправлення) направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження за адресою, яка відповідає відомостям із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення відправлення представнику відповідача 17.02.2022 вручено ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2022, а також копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3 частини 1 статті 251 КАС України).

З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.02.2022 вважається врученою відповідачу належним чином.

В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.01.2019 за №10 (по стройовій частині) засвідчується, що підполковника ОСОБА_1 з 11.01.2019 виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) (а.с.11).

ОСОБА_1 06.12.2021 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій, серед іншого, просив провести виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2014-2018 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (а.с.12).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , Військова частина НОМЕР_1 листом від 05.01.2022 за №50/41-Б-5, повідомила позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, оскільки щомісячна грошова винагорода має тимчасовий характер, а тому не включається до складу одноразової грошової допомоги.

Вважаючи протиправними дії у невидачі довідки за 2015, 2016 та 2017 роки про види та розмір грошового забезпечення із зазначенням про виплату грошової допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди, та не включенні до грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбачене постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2010 за №889, до складу сум грошового забезпечення, яке нараховувалось та виплачувалось у 2015-2017 роках згідно ч. 1 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права на виплату належного розміру грошової допомоги на оздоровлення.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України, Кодекс), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, що відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20 грудня 1991 року за №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, тут і далі по тексту у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Приписами частини 4 цієї ж статті визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року за №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Статтею 10-1 Закону №2011-XII передбачено право військовослужбовців на відпустки. Порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них.

За змістом частини 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року за №161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889" для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) був запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20% місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40% місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60% місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80% місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно витягів з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", позивачу нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою КМУ від 22 вересня 2010 року № 889 (у редакції постанови КМУ від 13 березня 2013 року № 161) за період з 2015 по 2017 роки.

Отже, зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця, тобто мала постійний (систематичний) характер.

Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як розрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Судом встановлено, що у спірному періоді на підставі Постанови №889 додаткова грошова винагорода нараховувалися і виплачувалися позивачеві щомісяця та мала систематичний характер, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення у суду відсутні.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду наведені у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі № 820/3211/17, від 05 грудня 2019 року у справі № 295/5200/18, від 22 жовтня 2019 року у справі № 520/3505/19, від 16 травня 2019 року у справі №826/11679/17, від 31 липня 2019 у справі №826/3398/17, від 08 серпня 2019 року у справі №802/955/17а, від 19 вересня 2019 року у справі №826/14564/17, від 14 квітня 2020 року у справі № 820/3719/18, від 24 березня 2020 року у справі №810/2734/17, від 28 квітня 2021 року у справі №810/488/18.

Таким чином, суд вважає, що є протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, передбаченої частиною 1 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року за №2011-XII, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889.

Оскільки ОСОБА_1 , при виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, відповідачем не було включено до її розміру грошову щомісячну винагороду, яка виплачувалась позивачу, то необхідно зобов`язати відповідача провести перерахунок виплаченої грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки із урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги та провести таку виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Також ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою про видачу довідки за 2015-2017 роки щодо видів та розміру грошового забезпечення із зазначенням виплати грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди. Зокрема, заявник просив відобразити включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, відповідно до частини першої статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за № 889.

Однак відповідач запитувану довідку не надав. При цьому у листі від 05.01.2022 за №50/41-Б-5 відповідачем не зазначено жодних правових підстав або мотивів відмови у її видачі, а також не наведено обґрунтування причин невключення відповідних складових до довідки. За таких обставин бездіяльність відповідача щодо не надання довідки та не наведення мотивованої відмови суперечать вимогам чинного законодавства (ст.15 Закону України «Про звернення громадян»), є необґрунтованою та такою, що порушують право заявника на отримання належної інформації, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправною.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв не на підставі закону, без урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що ОСОБА_2 на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

З огляду на не понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, передбаченої статтею 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ, без урахування при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, передбаченої статтею 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ, з урахуванням при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає в ненаданні ОСОБА_1 довідки про види та розмір грошового забезпечення, в тому числі, виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2015-2017 роки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 видати ОСОБА_1 довідку про види та розмір грошового забезпечення, в тому числі, виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2015-2017 роки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 за №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 ), адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), АДРЕСА_1 .

Суддя /підпис/ Скільський І.І.