Справа № 340/8308/25
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2026-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8308/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою Приватного підприємства Торговий дім Золота миля до Кропивницької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару UA901000/2025/000088/2 від 26.11.2025 р. та Картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА901020/2025/000259.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення, тому як наслідок, з урахуванням того, що позовна вимога про визнання противоправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від зазначеного відповідного рішення, то остання, на його думку, також підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 24.12.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.57).

Ухвалою суду від 26.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін. (а.с.72-73)

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у поданому до суду відзиві на адміністративний позов, вказав про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог. За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, на підтвердження митної вартості товару, встановлено розбіжності, що є підставою для визначення митної вартості митним органом. Також, представником відповідача вказано, що підставою для запиту у підприємства додаткових документів відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України стали обґрунтовані підстави митного органу вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у відповідності до ст.54 Митного кодексу України. При цьому, вказано, що оскільки декларантом не було подано витребуваних документів, митницею правомірно винесено оскаржувані у даній справі рішення про збільшення митної вартості товару та відмову в оформленні поданої платником МД через заниження показника митної вартості товару (а.с.76-81).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.11.2025 ПП Торговий дім Золота миля було подано до Кропивницької митниці електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 25UA62U5 (а.с.88) щодо оформлення товару, а саме

виноград сушений (родзинки) сорт Султана світлі коричневі - 21000 кг, 2100 картонних коробок. Являє собою ягоди винограду, вироблені із сорту Soultanina В, тип 10. Сфера застосування харчова промисловість. Врожай 2025 року. Кінцевий термін використання жовтень 2027р. Без додавання цукру та інших підсолоджувачів, не в первинній упаковці, виробник ARON TEJARAT ILGHAR GHARB, що надійшов в рамках Контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 з компанією IFS FOOD GIDА SANAYI VE TIC.LTD.STI (Малатья, Туреччина). (а.с.38-40)

Специфікацією №2 від 23.10.2025 до контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 передбачено поставку товару «родзинки світлі, сорт Султана, калібр 10, врожай 2025, в кількості 21 000,00 кг, ціна товару 1,25 доларів США/кг, вартістю 26 250,0 доларів США. Умови оплати за поставку даної партії товару - 100% сплачується протягом 5 банківських днів після отримання вантажу на склад Покупця. Умови поставки - DAP м. Кропивницький, Україна (Інкотермс-2020). (а.с.37)

На підтвердження заявленої у митній декларації № 25UA62U5 від 24.11.2025 митної вартості товару, яка становить 1110340,88 грн., разом з декларацією підприємством до митного оформлення були надані наступні документи: пакувальний лист від 04.11.2025; інвойс №IFS025 від 04.11.2025; СMR №0804 від 09.11.2025; фітосанітарний сертифікат №04 3 201032 від 09.11.2025; прайс-лист б/н від 23.10.2025; експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №2173 від 21.11.2025; калькуляція ціни б/н від 04.11.2025; сертифікат про походження товару №001 від 04.11.2025; декларація виробника б/н від 04.11.2025; комерційна пропозиція б/н від 23.10.2025; специфікація №2 до контракту від 23.10.2025; контракт №ВО-250-040424 від 04.04.2024; лист б/н від 04.04.2024, додаткова угода №1 від 04.11.2025 (а.с.25-44)

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів у митного органу виник сумнів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, тому митний орган надіслав повідомлення №1 (а.с.85-86), в якому запропонував позивачу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, наприклад: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товару по маршруту Іран - Україна; документ коносамент, про перевезення оцінюваних товару на борту судна CENK T; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти, калькуляцію виробника товару ARON TEJARAT ILGHAR GHARB (Іран); копію декларації країни експорту.

26.11.2025 (№25/26/408) ПП «Торговий Дім «Золота Миля» надані митному органу пояснення. (а.с.21-24)

26.11.2025 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2025/000088/2, яким митну вартість придбаного позивачем товару визначено за резервним методом на рівні 3,1900 доларів/кг (а.с.84).

Також Кропивницька митниця 26.11.2025 року оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000259, у якій повідомила позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за електронною митною декларацією №25UA62U5 від 24.11.2025 (а.с.17-18).

Позивачем 27.11.2025 подана нова МД №25UA45U0, згідно якої товар задекларовано за 6 методом (а.с.89).

Не погодившись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 5, 6 статті 53 МК України передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Отже, митний орган має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 19.02.2019 (справа №805/2713/16-а).

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Крім цього, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді. (ч.ч.5, 6 МК України).

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування регламентовані главою 9 МК України.

Згідно ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

Частинами 7, 8 статті 57 МК України передбачено, що методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частин 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з частинами 3, 4 статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, у Графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже чинним законодавством чітко врегульовано, що застосування другорядних методів, до яких віднесено і резервний, здійснюється лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, та виключно після процедури консультацій між митним органом та декларантом, в ході яких декларант обґрунтовує неможливість застосування основного та наступних методів.

Так, митну вартість товару, що вказана позивачем у митній декларації № 25UA62U5 від 24.11.2025, визначено за основним методом.

Щодо надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів по маршруту Іран Україна, то ПП «ТД «Золота миля» до митного оформлення разом з митною декларацією №25UA62U5 від 24.11.2025 були надані митному органу: специфікація №2 до контракту від 23.10.2025; калькуляція ціни б/н від 04.11.2025; СMR №0804 від 09.11.2025.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат. Таким чином, законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару. Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Згідно з п. п. 1 п. 6, п. 10 ст. 58 гл. 9 МК України митна вартість товару включає витрати на навантаження, вивантаження товару, транспортування товару, яке здійснюється до митної території України.

Відповідно до п.5 специфікації №2 від 23.10.2025 до контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 товар поставляється на умовах DAP м. Кропивницький, Україна. (а.с.37) Витрати з транспортування товару до м. Кропивницький, Україна сплачуються Продавцем та в повному розмірі включені до вартості товару.

DAP (Delivered At Place, або «Поставка в місце призначення») за правилами Інкотермс 2020 означає, що продавець оплачує транспортні витрати та експортне митне оформлення, доставляє товар у погоджене місце призначення та передає його покупцю готовим до розвантаження, після чого продавець знімає з себе відповідальність за ризики та подальші витрати.

До того ж, до митного оформлення разом з митною декларацією №25UA62U5 від 24.11.2025 була надана калькуляція від 04.11.2025, в якій відображені всі складові ціни товару, що ввозяться за митною декларацією, та складає: ціна за тону - 1 250,00 дол. США.

Норми МК України не містять вимог щодо ступеня деталізації документів, що надаються до митного оформлення. Тому твердження митного органу у запиті, що подана ДМВ не містить складових митної вартості є необґрунтованими та спростовуються визначеними умовами поставки та наданими до митного оформлення документами.

Стосовно надання документу - коносамент про перевезення оцінюваних товару на

борту судна CENK T, то як вже зазначалося вище, відповідно до узгоджених між Продавцем та Покупцем умов поставки DAP м. Кропивницький (Україна), Продавець доставляє товар у погоджене місце призначення та передає його покупцю готовим до розвантаження, тобто всі транспортні витрати лягають на продавця - IFS FOOD GIDA SANAYI VE TI C.LTD.STI (Малатья, Туреччина).

Більш того, такого документу як коносамент ПП «ТД «Золота миля» не передбачено умовами контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024.

Крім того, норми ч.4 ст.53 МК України передбачають, що додаткові документи на вимогу митного органу подаються за їх наявності у декларанта.

Щодо надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), то як повідомлялось позивачем митному органу, у ПП «ТД «Золота миля» не має таких рахунків та відповідно не здійснював такі платежі, оскільки складання останніх не передбачено умовами контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024.

Стосовно надання банківських платіжних документів, які стосуються оцінюваного товару, ПП «ТД «Золота миля» також було повідомлено митницю, що на дату митного оформлення товару, оплата за товар ще не здійснена, тому банківські платіжні документи й не надавалися до митного оформлення.

До того ж, відповідно до п.3 специфікації №2 від 23.10.2025 до контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 між сторонами узгоджено умови оплати товару: 100% сплачується протягом 5 банківських днів після отримання вантажу на склад Покупця.

Отже, на дату митного оформлення товару (24.11.2025) ще не настали строки для оплати імпортованого товару. Тому твердження митного органу про те, що копії банківських платіжних документів щодо оплати продукції до митного оформлення не надавалися, спростовується домовленостями узгодженим між ПП «Торговий дім «Золота миля» (Україна) - та компанією IFS FOOD GIDA SANAYI VE TI C.LTD.STI (Малатья, Туреччина), викладеним у Специфікації №2 від 23.10.2025.

Оплата за товар була здійснена 04.12.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №863 від 04.12.2025 (а.с.45)

Щодо надання каталогів, специфікацій, прейскурантів виробника товару ARON TEJARAT ILGHAR GHARB (Іран), то позивачем разом з митною декларацією №25UA62U5 від 24.11.2025 були надані: прайс-лист б/н від 23.10.2025, калькуляція ціни б/н від 04.11.2025. Також були надані: декларація виробника б/н від 04.11.2025; сертифікат про походження товару №001 від 04.11.2025; фітосанітарний сертифікат №04 3 201032 від 09.11.2025; а надання інших документів від виробника декларанту не передбачено умовами контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024.

Стосовно надання копії декларації країни експорту, то ПП «ТД «Золота миля» зауважено, що такий документ не був наданий продавцем товару, тому відповідно не надавався до митного оформлення товару.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 04.11.2025 до контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 сторони дійшли згоди про зміну пункту 8 Контракту та виключили експортну митну декларацію з переліку товаросупровідних документів, які надаються постачальником (а.с.42).

Крім того, експортна митна декларація не належить до переліку обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, та який визначений ч. 2 ст. 53 МК України, а тому надання оцінки цьому документу можливе тільки у разі наявності обґрунтованих сумнівів за обов`язковими документами. Тому не надання такої декларації до митного оформлення не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості та може лише додатково надаватися митному органу за її наявності.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.09.2023 року в справі №815/6805/17.

Щодо зауважень митного органу, що зовнішньоекономічна операція має посередницький характер, тому мають бути прямі/опосередковані додаткові витрати на закупівлю товару у виробника.

Так, поставка оцінюваного товару проводиться на підставі контракту між ПП «Торговий Дім «Золота Миля» з компанією IFS FOOD GIDA SANAYI VE TI C.LTD.STI (Туреччина) від 04.04.2024 №ВО-250-040424, специфікації №2 від 23.10.2025, умовами якої поставка товару: DAP м. Кропивницький, Україна (Інкотермс-2020), вантажовідправником є ARON TEJARAT ILGHAR GHARB (Іран), який також є виробником імпортованого товару. Порядок і характер взаємовідносини між виробником товару ARON TEJARAT ILGHAR GHARB (Іран) та постачальником IFS FOOD GIDA SANAYI VE TI C.LTD.STI (Туреччина) є взаємовідносинами третіх осіб та не регулюється умовами контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024.

Проте, ненадання документів, які були складені між ARONTEJARAT ILGHAR GHARB (Іран) та IFS FOOD GIDA SANAYIVETI C.LTD.STI (Туреччина), саме по собі не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки додаткові документи на вимогу митного органу подаються за їх наявності в декларанта.

Щодо зауважень митного органу про те, що поданий до митного оформлення прайс -лист б/н від 23.10.2025 не містить інформації щодо умов оплати продукції, то суд зазначає, що прайс-лист не є основним документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, та є документом довільної форми, який не встановлює і не може встановлювати умови оплати за товар оскільки за своєю економічною сутністю є довідником цін (тарифів) на товари та/або види послуг.

Натомість, відповідно до п.7.1 контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 умови оплати визначаються у Специфікаціях до цього Контракту, що складаються на кожну поставку товару. У свою чергу норми п. 3 Специфікації №2 від 23.10.2025 визначають, що оплата за поставку партії товару по даній специфікації: 100% сплачуються протягом 5 банківських днів після отримання вантажу на склад покупця.

Щодо тверджень митного органу про неможливість використання в якості документу висновку ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» №2173 від 21.11.2025 про підтвердження заявленої митної вартості, оскільки не містить будь-якої інформації щодо кон`юнктурної ситуації на ринку Ірану та східної Азії, то суд зауважує, що вказаний висновок має допоміжний характер та не є самостійною підставою для визначення чи спростування митної вартості. Його відсутність/наявність, або недоліки в його оформленні жодним чином не впливають на правомірність застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору.

Більше того, відповідно до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (постанова КМУ від 10.09.2003 №1440), дійсно передбачено, що оцінювач здійснює збір вихідних даних та зазначає їх джерела.

Як вірно зазначив митний орган, висновок базується на ціновій інформації компанії IFS FOOD GIDA SANAYI VE TI C.LTD.STI (Туреччина), про що зазначено у самому висновку. Однак, митний орган звертає увагу, що переписка з означеною компанією не приєднана до Висновку.

З огляду на вимоги законодавства до висновку про вартісні характеристики та до документів, які надаються до митного оформлення, у декларанта відсутній обов`язок подання таких документів (переписки між ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» та FOOD GIDA SANAYI VE TI C.LTD.STI). Крім того, недоліки в оформленні такого висновку не можуть бути підставою для відмови у митному оформленні товару, оскільки цей документ має лише допоміжне значення.

Отже, митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Щодо тверджень митного органу про терміни оплати імпортованого товару: оскільки дата комерційного інвойсу пізніша, то і оплата має проводитися відповідно до останнього документу виставленого компанією IFS FOOD GIDA SANAYI VE TIC.LTD.STI (Туреччина).

Відповідно до п.7.1 контракту №ВО-250-040424 від 04.04.2024 умови оплати визначаються у Специфікаціях до цього Контракту, що складаються на кожну поставку товару.

У п.3 Специфікації №2 від 23.10.2025 сторони дійшли згоди щодо умов оплата за поставку партії товару по даній специфікації: 100% сплачуються протягом 5 банківських днів після отримання вантажу на склад покупця.

У той же час, в інвойсі №IFS025 від 04.11.2025 дійсно компанія-постачальник IFS FOOD GIDA SANAYIVETI C.LTD.STI зазначила умови оплати - 100% попередньої оплати (payment terms %100 ADVANCE), що порушує домовленість між сторонами щодо умови оплати товару, викладену у п. 3 Специфікації №2 від 23.10.2025.

Позивач зауважував, що 05.11.2025 від IFS FOOD GIDA SANAYIVETI C.LTD.STI ним був отриманий лист (а.с.43-44), в якому зазначається, що інформація щодо умов оплати, зазначена в комерційному інвойсі №IFS025 від 04.11.2025 є некоректною та її слід розглядати як результат помилки постачальника.

У відзиві на позов та у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.11.2025 №UA901000/2025/000088/2 зазначено, що при коригуванні митної вартості імпортованого позивачем товару використано відомості з МД від 17.06.2024 №UA209170/2025/49964 за якою здійснено митне оформлення товару «Виноград сушений без кісточок (родзинки), сорт Sultana Light (Vitis vinifera L) світлий, без додання цукру ягоди, без кісточок, золотого кольору, що переходить в коричневий, смак солодкий чи солодко-кислий. Урожай 2023 р., LOT- MLN14030303, дата пакування - 05/2024 р., кінцевий термін придатності -12/2025 р, упаковано в картонні коробки вагою по 10 кг нетто. Вага нетто 21000 кг. Виробник Іран. Сфера застосування - харчова промисловість». МВВ 6.

Відповідачем надано суду митну декларацію від 17.06.2024 № UA209170/2025/49964 та додані до неї документи (а.с.90-103).

Проте, суд критично відноситься до вказаних доводів відповідача. Так, відповідно до МД №25UA62U5 від 24.11.2025 позивачем імпортувався товар з такими характеристиками (специфікація №2 від 23.10.2025) «родзинки світлі, сорт Султана, калібр 10, врожай 2025, в кількості 21 000,00 кг., ціна товару 1,25 доларів США/кг, вартістю 26 250,0 доларів США тощо».

У той час, як митний орган порівнював означений товар з «Виноград сушений без кісточок (родзинки), сорт Sultana Light (Vitis vinifera L) світлий… Врожай 2023р.» без зазначення жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційні умови тощо, що у розумінні вимог ч. 2 ст. 59 МК України не можна вважати ідентичними товарами.

До того ж за МД від 17.06.2024 № UA209170/2025/49964 виробників та постачальників не можливо встановити, як і не можливо становити інші умови поставки. Крім того, у даній декларації метод визначення митної вартості товару вже вказано 6 (резервний), тоді як позивач першочергово декларував товар за першим методом за ціною договору.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних у даній справі рішень вбачається, що останні не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, без зазначення детальних характеристик товару, інших умов, які безумовно впливають на формування ціни продажу, що свідчить про безпідставність вказаних доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17, де Суд вказав, що у рішенні про коригування митної вартості товарів, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Крім того, суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР може бути лише приводом більш ретельно проаналізувати всі документи та умови операції та не може бути беззаперечною підставою для відмови в оформленні товарів.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, не взято до уваги наданих позивачем пояснень в процедурі консультацій та додатково поданих документів, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Суд звертає увагу на те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 14.07.2020 року у справі №809/1734/16, від 10.06.2021 року у справі №815/6854/17, від 21.10.2021 року №420/4820/19) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно обрано другорядний метод, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 6558,20 грн. (а.с.12, 54) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства Торговий дім Золота миля (61001, м. Харків, пр.Героїв Харькова, 135-А, ) до Кропивницької митниці Держмитслужби (25030, м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27Б, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Кропивницької митниці про коригування митної вартості товарів UA901000/2025/000088/2 від 26.11.2025.

Визнати противоправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2025/000259, оформлену 26.11.2025 Кропивницькою митницею.

Стягнути на користь Приватного підприємства Торговий дім Золота миля () здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 6558,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА