Справа № 320/46692/23
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м. Київ справа №320/46692/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ МАГНАТ» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ МАГНАТ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № (форма «С») від 16.08.2023 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржуване ППР прийнято з порушенням п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, оскільки прийнято поза межами встановленого законодавством процесуального строку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача надав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, переконував, що висновки акту перевірки є обґрунтованими та підтвердженими, а доводи, наведені в позові, є безпідставними та такими, що не узгоджуються з нормами діючого законодавства, вказував, що правомірно відтермінував притягнення позивача до відповідальності за встановлені порушення, відповідно до запроваджених змін до податкового законодавства на період дії воєнного стану.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ МАГНАТ», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36-В, зареєстрована у якості юридичної особи з основним видом економічної діяльності за КВЕД: 64.19 Інше грошове посередництво; інші види: 64.91 фінансовий лізинг, 64.92 інші види кредитування, 64.99 надання інших фінансових послуг, 66.12 посередництво за договорами по цінних паперах або товарів, перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві, що підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

26 липня 2022 року на підставі наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 25.07.2022 № 1119-п, направлень на перевірку від 25.07.2022 № 1964 та № 1965, у присутності касира проведено фактичну перевірку господарської одиниці Волинського відділення № 68, що розташована за адресою: смт. Івановичі, вул. Валова, 10. Перевірка проводилась за період діяльності згідно з вимогами ст.102 ПК України

За наслідком здійсненої перевірки, 3 серпня 2022 року Головним управлінням ДПС у Волинській області складено акт № 2949/03-20-07-05/39307260, у висновках якого зазначено що перевіркою встановлено незабезпечення відповідність готівкових коштів на місці проведення операції з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі даними фіскального звіту ПРРО, перевищення суми готівкових коштів на загальну суму національної валюти 1965,00 грн.(фактична сума готівкових коштів іноземної валюти на місці проведення операції становить 3705,00 євро, згідно звіту ПРРО 3655,00 євро, перевищення суми готівкових коштів становить 50 євро по курсу купівлі іноземної валюти за одиницю 39,30 грн. На суму 1965,00 грн.), нестача готівкових коштів за операціями на суму іноземної валюти 78000,00 грн. (фактична суму готівкових коштів іноземної валюти 251661,2 грн., згідно звіту ПРРО 329661,20, нестача 78000,00 грн.).

Із актом перевірки було ознайомлено касира відділення, яким й було отримано один примірник акту 02.08.2022, що підтверджує його підпис у відповідній графі акту перевірки.

До матеріалів перевірки долучено пояснення касира, в яких останній зазначив, що не провів через ПРРО надлишки євро, в сумі 50 оскільки пропав інтернет, тому програма не провела операцію; звітну довідку про касові обороти за день і залишки цінностей за 26 липня 2022 року, Х-звіт за 03.08.2022, довідку про перелік та курси валют в структурному підрозділі.

Згідно із розрахунком штрафної (фінансової) санкції до Акту перевірки, контролюючим органом застосовано штраф у розмірі 9825,00 грн., відповідно до приписів статті 18 Закону України № 265/95-ВР.

Також в матеріалах справи міститься розрахунок штрафної (фінансової) санкції до Акту перевірки від 03.08.2022 за порушення ст. 44 та ст. 85 (ненадання документів) у розмірі 1020,00 грн. Вказані штрафні санкції не оскаржуються в межах цього адміністративного провадження.

На підставі означеного Акту 16 серпня 2023 року Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 9825,00 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. згідно п. 4 ст. 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР за порушення приписів п. 7 ст. 4 цього Закону.

Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 01.11.2023 вих. № 32787/6/99-00-06-03-02-06 скарга ТОВ «ФК МАГНАТ» залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення від № від 16.08.2023 залишено без змін.

Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішення позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як вбачається зі змісту наказу від 25.07.2022 № 1119-п, на підставі приписів п.п. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2.4 п.80.2 ст. 80, п. 80.8 ст. 80, пп. 69.2 п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з метою контролю дотримання платниками податків розрахункових та касових операцій, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), оформлення роботодавцем трудових відносин з працівниками (найманими особами), здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального вирішено забезпечити проведення фактичної перевірки ТОВ «ФК МАГНАТ» , із назвою господарської одиниці «Волинське відділення № 68», що розташоване за адресою: смт. Іваничі, вул. Валова, 10 з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, Законів України про працю від 10.12.1971 №322-VIII, законів України від 06.07.1995 №265/95- ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», від 02.03.2015 №222- VIІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності», від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці», від 05.04.2001 №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», від 21.06.2012 №5007-VI «Про ціни і ціноутворення», постанови Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», із змінами та доповненнями.

Проаналізувавши зміст норм пункту 80.2 статті 80, пункту 81.1 статті 81 ПК України у сукупності Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював у своїй постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23 таку правову позицію з тлумачення положень підпункту 80.2.2 зазначених пункту й статті Кодексу: «…єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Щодо наказу про проведення фактичних перевірок, суд зазначає наступне.

Суд вважає доцільним врахувати висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 18.03.2024 у справі №420/9909/23, якою названу справу передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Так, Верховний Суд прийшов до висновку про те, що у випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, в якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України без розкриття змісту інформації, норми які порушуються платником податків та докази, які свідчать про такі порушення, та прийнятих за її наслідками рішень. Визнання протиправним та скасування такого наказу за такого підходу до його оцінки утримує в собі надмірний формалізм. Покликання у наказі про призначення перевірки на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, що утримує в собі єдину підставу для призначення перевірки, можна вважати достатнім - і такий наказ не можна визнавати незаконним, оскільки таке формулювання не свідчить про порушення вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Крім того, суд враховує і правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.04.2023 у справі № 520/3328/2020, у відповідності до якої формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки.

Також зазначає, що процедуру проведення перевірок, закріплену у пункті 81.1 статті 81 Податкового кодексу, у спірному випадку було дотримано.

За наведеного вище, суд констатує, що вимоги стосовно порядку проведення перевірки, встановлені пунктом 81.1 статті 81 ПК, та оформлення наказів у відповідності до норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК- у цьому випадку дотримані.

Разом із цим, процедура та порядок оформлення результатів фактичних перевірок унормовано законодавцем у ст. 86 ПК України.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (абз. 3 п. 86.1 ст. 86 ПК України).

Пунктом 86.1 ст.86 ПК України визначено, що матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу І цього Кодексу.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки) (п.86.7 ст.86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (пп.86.7.5 п.86.7 ст.86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, 7 його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення - рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті (п. 86.8 ст.86 ПК України).

Таким чином, підставою для оформлення податкового повідомлення-рішення є: 1) складення та вручення платнику податків акту перевірки; 2) складення висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень, у разі надходження заперечень платника податків на акт перевірки.

Оскільки товариством не подавались заперечення на акт фактичної перевірки від 03.08.2022 у вищевказаний спосіб, податкове повідомлення-рішення у такому випадку повинно бути складено в порядку п.86.8 ст.86 ПК України, тобто протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, акта перевірки.

Водночас, у зв`язку із введенням на території України правового режиму воєнного стану, законодавцем внесено зміни у перехідні положення ПК України, у тому числі щодо зупинення перебігу процесуальних строків.

Так, згідно абз. 4 пп.69.9 п.69 Підрозділу 10 Перехідних положень ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки.

Тобто, вимоги вказаних положень щодо зупинення перебігу строків не поширюються на проведення фактичних перевірок, оформлення їх результатів, у тому числі складення податкових повідомлень-рішень.

З огляду на отримання позивачем акту перевірки 03.08.2022, граничним строком для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є 24.08.2022. Водночас, оскаржуване податкове повідомлення-рішення датоване 16.08.2023 що є порушенням вимог п.86.8 ст.86 ПК України, а відтак свідчить про прийняття такого податкового повідомлення-рішення поза межами встановленого законодавством процесуального строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України не надано суду доказів, які б спростовували наведені доводи та, відповідно, свідчили б про правомірність оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1)чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими.

З урахуванням наведеного у сукупності суд доходить висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 16.08.2023.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст.2 КАС України).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необґрунтованість рішення відповідача, а тому, позов необхідно задовольнити повністю.

З огляду на вище викладене, спірні податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають до скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 04.12.2023 № 9757.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ МАГНАТ» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № (форма «С») від 16.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ МАГНАТ» (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 36-В; ), судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 27 лютого 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.