Справа № 200/4885/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року справа №200/4885/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Кравченко Т.О.), складеного в повному обсязі 28 січня 2025 року, у справі № 200/4885/24 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі відповідач 1, НОМЕР_1 прикордонний загін), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) (далі відповідач 2, Адміністрація Держприкордонслужби), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) (далі відповідач 3, НОМЕР_5 прикордонний загін), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 15 липня 2024 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно з урахуванням іншого, ніж січень 2008 року, місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

2. зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

3. визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням іншого, ніж січень 2008 року, місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

4. зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та виплатити з відрахуванням виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

5. визнати протиправною бездіяльність Адміністрацію Держприкордонслужби щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно;

6. зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4 426,22 грн на місяць та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

7. визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_5 прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по травень 2022 року включно;

8. зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з січня 2020 року по травень 2022 року включно у розмірі 4 426,22 грн на місяць та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

9. визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з червня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 16 травня 2024 року включно;

10. зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за періоди з червня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 16 травня 2024 року включно у розмірі 4 426,22 грн на місяць та виплатити з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ), яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 поточної індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 поточну індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , правонаступником якого є Адміністрація Державної прикордонної служби України, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 поточної індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України, як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_3 , нарахувати ОСОБА_1 поточну індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , правонаступником якого є Адміністрація Державної прикордонної служби України, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби, як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_3 , нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виходячи з її щомісячного розміру 4 426,22 грн, за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_4 ), яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з січня 2020 року по травень 2022 року включно.

Зобов`язано НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_4 ) нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виходячи з її щомісячного розміру 4 426,22 грн, за період з січня 2020 року по травень 2022 року включно та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ), яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з червня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виходячи з її щомісячного розміру 4 426,22 грн, за період з червня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій вказав на протиправність рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо виплати індексації-різниці у 2024 року.

Вважає, що рішення в зазначеній частині має бути скасованим, а позовні вимоги задоволені.

Відповідачі - НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) не погодились із рішенням суду першої інстанції, звернулись з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просили його скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти зазначили, що механізм та порядок проведення індексації грошових доходів, в тому числі доходу, який підлягає індексації, визначається Порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено Постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, підстав для нарахування індексації з встановленням базових місяців не має.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

З 06 квітня 2018 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що встановлено на підставі відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 27 січня 2025 року № 1064852.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_7 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_5 04 квітня 2015 року.

ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Держприкордонслужби.

Наказ про зарахування позивача до списків особового складу та на всі види забезпечення в 2015 року до НОМЕР_1 прикордонного загону суду не наданий.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначив, що не може надати такий наказ, проте визнає, що ОСОБА_1 проходив службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні з 16 жовтня 2015 року по 30 травня 2016 року.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30 травня 2016 року № 222-ОС «По особовому складу», який виданий на підставі наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 27 травня 2016 року № 470-ос, майор ОСОБА_1 , заступник коменданта оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який вибув для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 ), виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 30 травня 2016 року.

Накази про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та всі види забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_8 з червня 2016 року та про виключення його зі списків особового складу в жовтні 2016 року суду не надані.

Разом з цим, на підставі зворотного боку особистих карток заробітної плати ф. 10 № 12109 за 2015-2016 роки суд встановив, що нарахування та виплату позивачеві грошового забезпечення в період з листопада 2015 року по жовтень 2016 року включно здійснював НОМЕР_1 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_2 ).

Особиста картка грошового забезпечення ф. № 10 за 2016 рік містить примітку про те, що ОСОБА_1 на підставі наказу від 31 жовтня 2016 року № 251-ОС прибув до ІНФОРМАЦІЯ_9 для проходження служби з Військової частини НОМЕР_2 , ( НОМЕР_1 прикордонного загону).

Наказ про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та всі види грошового забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_9 суду не наданий.

Разом з цим на підставі особистих карток грошового забезпечення ф. № 10 за 2016-2019 роки суд встановив, що в період з листопада 2016 року по грудень 2019 року включно нарахування та виплату грошового забезпечення позивачеві здійснювало ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Згідно з витягом з наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 від 16 грудня 2019 року № 435-ОС «Про особовий склад», який виданий на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 26 листопада 2019 року № 406-ОС, листа розрахунку від 16 грудня 2019 року, підполковник ОСОБА_1 , старший офіцер з фізичної підготовки та спорту відділу підготовки персоналу, який вибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_5 прикордонного загону, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19 грудня 2019 року.

На підставі особистої картки грошового забезпечення ф. № 10 за 2020 рік суд встановив, що ОСОБА_1 був розрахований Північним регіональним управлінням по 31 грудня 2019 року (грошовий атестат № 127).

Як свідчить витяг з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 20 грудня 2019 року № 370-ОС «Про особовий склад», який виданий на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 26 листопада 2019 року № 406-ОС, припису Військової частини НОМЕР_8 від 19 грудня 2019 року № 12/120, підполковник ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з ІНФОРМАЦІЯ_9 , зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення з 20 грудня 2019 року.

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 19 травня 2022 року № 213-ОС «Про особовий склад», який виданий на підставі наказу голови Держприкордонслужби від 14 травня 2022 року № 482-ОС та телеграми Адміністрації Держприкордонслужби від 15 травня 20222 року № 12-12399, підполковник ОСОБА_1 , начальник відділу професійної підготовки, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 20 травня 2022 року.

Як свідчить витяг з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 21 травня 2022 року № 182-ОС «Про особовий склад», який виданий на підставі припису Військової частини НОМЕР_4 від 20 травня 2022 року, наказу голови Держприкордонслужби від 14 травня 2022 року № 482-ОС, підполковник ОСОБА_1 , який прибув з НОМЕР_5 прикордонного загону 21 травня 2022 року та наказом голови Держприкордонслужби від 14 травня 2022 року № 482-ОС зарахований в розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, призначений начальником фізичної підготовки і спорту відділу професійної підготовки та зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення 21 травня 2022 року.

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 15 травня 2024 року № 430-ОС, полковник ОСОБА_1 , заступник начальника загону з персоналу, звільнений у запас наказом голови Держприкордонслужби від 10 травня 2024 року № 804-ОС за пп. «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232) виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 16 травня 2024 року.

Спірні правовідносини виникли з приводу нарахування та виплати ОСОБА_1 :

- поточної індексації за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року;

- індексації-різниці за період з 28 лютого 2018 року по 31 грудня 2022 року та з 01 січня 2024 року по 16 травня 2024 року.

На підставі зворотного боку особистих карток заробітної плати ф. 10 № 12109 з січня 2015 року по грудень 2015 рок, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2022 року по грудень 2022 року, особистих карток грошового забезпечення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки, архівних відомостей № 1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, з січня 2023 року по грудень 2023 року, з січня 2024 року по червень 2024 року суд встановив, що за період з 01 грудня 2015 року по 16 травня 2024 року ОСОБА_1 нарахована і виплачена поточна індексація грошового забезпечення, в тому числі в грудні 2018 року 71,08 грн, в січні 2019 року 71,08 грн, в лютому 2019 року 71,08 грн, в березні 2019 року 134,47 грн, в квітні 2019 року 134,47 грн, в травні 2019 року 134,47 грн, в червні 2019 року 134,47 грн, в липні 2019 року 206,72 грн, в серпні 2019 року 206,72 грн, у вересні 2019 року 206,72 грн, в жовтні 2019 року 206,72 грн, в листопаді 2019 року 206,72 грн, в грудні 2019 року 216,51 грн, в січні 2020 року 216,51 грн, в лютому 2020 року 216,51 грн, в березні 2020 року 216,51 грн, в квітні 2020 року 216,51 грн, в травні 2020 року 216,51 грн, в червні 2020 року 216,51 грн, в липні 2020 року 226,29 грн, в серпні 2020 року 226,29 грн, у вересні 2020 року 226,29 грн, в жовтні 2020 року 226,29 грн, в листопаді 2020 року 226,29 грн, в грудні 2020 року 233,81 грн, в січні 2021 року 331,42 грн, в лютому 2021 року 331,42 грн, в березні 2021 року 331,42 грн, в квітні 2021 року 415,41 грн, в травні 2021 року 415,51 грн, в червні 2021 року 415,41 грн, в липні 2021 року 540,03 грн, в серпні 2021 року 540,03 грн, у вересні 2021 року 540,03 грн, в жовтні 2021 року 540,03 грн, в листопаді 2021 року 540,03 грн, в грудні 2021 року 563,19 грн, в січні 2022 року 1 126,38 грн, в лютому 2022 року 672,35 грн, в березні 2022 року 672,35 грн, в квітні 2022 року 672,35 грн, в травні 2022 року 913,01 грн, червень 2022 року 1 017,21 грн, в липні 2022 року 1 066,00 грн, в серпні 2022 року 1 281,80 грн, у вересні 2022 року 1 281,80 грн, в жовтні 2022 року 1 281,80 грн, в листопаді 2022 року 1 424,80 грн, в грудні 2022 року 1 470,83 грн.

Поточна індексація за періоди з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року, з 01 січня 2023 року по 16 травня 2024 року не нараховувалась і не виплачувалась. Також не нараховувалась і не виплачувалась індексація-різниця за період з 01 березня 2018 року по 16 травня 2024 року.

Як свідчать довідки НОМЕР_1 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_2 ) від 01 липня 2024 року № 132 та від 24 вересня 2024 року № 195 ОСОБА_1 нарахована і виплачена поточна індексація за періоди з 16 жовтня 2015 року по 28 жовтня 2016 року та з 21 травня 2022 року по 16 травня 2024 року із застосуванням базових місяців жовтень 2015 року та березень 2018 року. «Фіксована індексація» («індексація-різниця») не нараховувалась і не виплачувалась.

З приводу ненарахування та невиплати індексації за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року НОМЕР_1 прикордонний загін зазначив, що на підставі п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі Закон № 2710) на 2023 рік була зупинена дія Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282), а за період з 01 січня 2024 року по 16 травня 2024 року ст. 39 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі Закон № 3460) установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01 січня 2024 року.

Згідно з довідками НОМЕР_5 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_4 ) від 14 червня 2024 року № 254 і № 253 та від 27 вересня 2024 року № 402, ОСОБА_1 нарахована і виплачена поточна індексація грошового забезпечення за період з 20 грудня 2019 року по 20 травня 2022 року із застосуванням базового місяця березень 2018 року. «Фіксована індексація» («індексація-різниця») не нараховувалась і не виплачувалась.

Представник позивача адвокат Каверін С.М. звертався до НОМЕР_1 прикордонного загону та НОМЕР_5 прикордонного загону з адвокатськими запитами від 04 червня 2024 року щодо нарахування та виплати індексації за спірні періоди.

У відповідь на адвокатські запити представника позивача разом з листом від 03 липня 2024 року № 09/5084-24-Вих НОМЕР_1 прикордонний загін надав довідки про виплачену ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди проходження військової служби у НОМЕР_1 прикордонному загоні, НОМЕР_9 прикордонному загоні, НОМЕР_10 прикордонному загоні, НОМЕР_11 прикордонному загоні, ІНФОРМАЦІЯ_11 , НОМЕР_5 прикордонному загоні; а НОМЕР_5 прикордонний загін листом від 14 червня 2024 року № 09/5274-24-Вих повідомив, що індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року здійснена в повному обсязі згідно з законодавством.

На підставі особистої картки грошового забезпечення за 2018 рік суд встановив, що в лютому 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 становило 12 180,00 грн, в тому числі посадовий оклад 1 125,00 грн, оклад за військове звання 125,00 грн, надбавка за вислугу років (30%) 375,00 грн, надбавка за роботу з таємними відомостями 112,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 812,50 грн, надбавка за особливі умови служби за ризик (15%) 168,75 грн, премія 4 893,75 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 4 567,50 грн.

В березні 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 склало 12 180,00 грн, в тому числі щомісячна додаткова грошова винагорода 76,13 грн, посадовий оклад 5 640,00 грн, оклад за військове звання 1 340,00 грн, надбавка за вислугу років (40%) 2 792,00 грн, надбавка за роботу з таємними відомостями 564,00 грн, премія 1 804,80 грн.

Приймаючи спірне рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ненарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення свідчить про порушення відповідачами вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 3 цього Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

З викладеного вище виходить, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації, посилання на відсутність фінансування у відповідача є необґрунтованою.

В рішенні Конституційного суду України № 7-рп/2004 від 17 березня 2004 року по справі № 1-13/2004 зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України (254к/96-ВР) відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України (254к/96-ВР) перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 N 8-рп/99 (v008p710-99) у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 N 5-рп/2002 (v005p710-02) у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба в Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 N 5-рп/2002 (v005p710-02) у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, від 21 листопада 2019 року у справі № 815/5547/17, від 05 лютого 2020 року по справі № 825/565/17.

Враховуючи вищевикладене суд констатує, що ненарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення у період служби свідчить про порушення відповідачем вимог Закону від № 1282-XII та Порядку № 1078.

Щодо визначення базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Враховуючи положення Порядку № 1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

У свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року не відбувалося, що є підставою для встановлення базового місяця для проведення індексації січень 2008 року за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що саме січень 2008 року, є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення, що виплачене у період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

При цьому, бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 поточної індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по жовтень 2016 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, підлягає визнанню протиправною.

Бездіяльність Північного регіонального управління, правонаступником якого є Адміністрація Держприкордонслужби полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 поточної індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, підлягає визнанню протиправною.

Суд зазначає, що внаслідок проведення державної реєстрації припинення Північного регіонального управління як юридичної особи виникли підстави для повного правонаступництва Адміністрацією Держприкордонслужби, в тому числі у спірних правовідносинах.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення окрім виплати поточної індексації передбачає можливість виплати індексації-різниці.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін застосовувався у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Аналізуючи вищевказані положення спеціального підзаконного нормативно-правового акта, суд зауважує, що підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.

В даному випадку, абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 передбачено спеціальний механізм захисту прав працівника для забезпечення підтримання рівня його платоспроможності, який полягає у тому, що навіть у випадку підвищення посадового окладу та зміни місяця підвищення доходу (базового місяця), роботодавцю необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи для того, щоб запобігти зменшенню загального рівня доходу через припинення нарахування індексації.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом: Лютий 2008 - 102,7% (Індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно даних Держстата) = 1,027; Березень 2008 - 103,8% = 1,038; Квітень 2008 - 103,1% - Г,031; Травень 2008 - 101,3% = 1,013; Вересень 2008 - 101,3% - 100,8% (червень 2008) х 99,5% (липень 2008) X 99,9% (серпень 2008) х 101,1% (вересень 2008) = 1,013; Жовтень 2008 - 1.01,7% =1,017; Листопад 2008 - 101,5% = 1,015; Грудень 2008 - 102,1% = 1,021; Січень 2009 - 102,9% = 1,029; Лютий 2009 - 101,5% = 1,015; Березень 2009 - 101,4% = 1,014; Травень 2009 - 101,4% = 100,9% (квітень 2009) х 100,5% (травень 2009) = 1,014; Червень 2009 - 101,1% = 1,011; Жовтень 2009 - 101,4% = 99,9% (липень 2009) х 99,8% (серпень 2009) х 100,8 (вересень 2009) х 100,9% (жовтень 2009) = 1,014; Листопад 2009 - 101.1% = 1,011; Січень 2010 - 102,7% = 100,9% (грудень 2009) х 101,8% (січень 2010) = 1,027; Лютий 2010- 101.9% = 1,019; Вересень 2010 - 103,5% = 100.9% (березень 2010) х 99,7% (квітень 2010) х 99,4% (травень 2010) х 99,6% (червень 2010) х 99,8% (липень 2010) х 101,2% (серпень 2010) х 102,9% (вересень 2010) = 1,035; Грудень 2010 -101,6% = 100,5% (жовтень 2010) х 100.3% (листопад 2010) х 100,8% (грудень 2010) = 1,016; Березень 2011 - 103,3% = 101,0% (січень 2011) х 100,9% (лютий 2011) х 101,4% (березень 2011) = 1,033; Квітень 2011 - 101,3% = 1,01.3; Червень 2011 - 101,2% = 100,8% (травень 2011) х 100,4% (червень 2011) = 1,012; Березень 2014 - 101,98% = 98,7% (липень 2011) х 99,6% (серпень 2011) х 100,1% (вересень 2011) х 100,0% (жовтень 2011) х 100,1% (листопад 2011) х 100.2% (грудень 2011) х 100,2% (січень 2012) х 100,2% (лютий 2012) х 100,3% (березень 2012) х 100,0% (квітень 2012) х 99,7% (травень 2012) х 99,7% ( червень 2012) х 99,8% (липень 2012) х 99,7% (серпень 2012) х 100,1% (вересень 2012) х 100,0% (жовтень 2012) х 99,9% (листопад 2012) х 100.2% (грудень 2012) х 100,2% (січень 2013) х 99.9% (лютий 2013) х 100,0% (березень 2013) х 100,0% (квітень 2013) х 100,1% (травень 2013) х 100,0%. (червень 2013) х 99,9% (липень 2013) х 99,3% (серпень 2013) х 100,0% (вересень 2013) х 100,4% (жовтень 2013) х 100,2% (листопад 2013) х 100,5% (грудень 2013) х 100,2% (січень 2014) х 100,6% (лютий 2014) х 102,2% (березень 2014) = 1,020; Квітень 2014 - 103,3% = 1,033; Травень 2014 - 103,8 = 1,038; Липень 2014 - 101,4% =. 101,0% (червень 2014) х 100.4% (липень 2014) = 1,014; Вересень 2014 - 103,72% = 100,8% (серпень 2014) х 102,9% (вересень 2014) = 1,037; Жовтень 2014 102,4% = 1,024; Листопад 2014 - 101,9% = 1,019; Грудень 2014 - 1.03,0% = 1,030; Січень 2015 - 103.1% = 1,031; Лютий 2015 - 105,3 = 1,053;. Березень 2015 - 110,8% = 1,108; Квітень 2015 - 1.14% = 1,140; Травень 2015 - 102,2% = 1,022; Листопад 2015 - 101,55% = 100,4% (червень 2015) х 99,0% (липень 2015) х 99,2% (серпень 201.5) х 102,3% (вересень 2015) х 98,7% (жовтень 2015) х 102,0% (листопад 2015) = 1,016; Квітень 2016 - 105,79% = 100,7% (грудень 2015) х 100,9% (січень 2016) х 99,6 (лютий 201.6) х 101,0% (березень 201.6) х 103,5 (квітень 2016) = 1,058; Жовтень 2016 - 104,0% = 100,1% (травень 2016) х 99,8% (червень 2016) х 99,9% (липень 2016) х 99,7% (серпень 2016) х 101,8% (вересень 2016) х 102,8% (жовтень 2016) = 1,040; Січень 2017 - 103,85% = 101,8% (листопад 2016) х 100,9% (грудень 2016) х 101.1% (січень 2017) = 1,038; Квітень 2017 - 103,74% = 101,0% (лютий 201.7) х 101,8% (березень 2017) х 100,9% (квітень 2017) = 1,03.7; Липень 2017 - 1.03,1.3% = 1.01,3% (травень 2017) х 101,6% (червень 2017) х 100,2% (липень 20.17) - 1,031; Жовтень 2017 - 103,12% = 99,9% (серпень 2017) х 102,0% (вересень 2017) х 101,2% (жовтень 2017) = 1,031; Січень 2018 - 103,44% = 1.00,9% (листопад 2017) х 101,0% (грудень 201.7) х. 101,5% (січень 2018) = 1,034.

1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1.021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1.019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1.038 х 1.014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1.140 х 1.022 х 1,016 х 1,058 х 1.040 х 1,038 х 1.037 х 1.031 х 1,031 х 1,034 = 3,533 =>353,3%

353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) - 100% = 253,3% (Величина приросту індексу споживчих цін).

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100, що, в даному випадку становить: 1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

На підставі особистої картки грошового забезпечення за 2018 рік суд встановив, що в лютому 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 становило 12 180,00 грн, в тому числі посадовий оклад 1 125,00 грн, оклад за військове звання 125,00 грн, надбавка за вислугу років (30%) 375,00 грн, надбавка за роботу з таємними відомостями 112,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 812,50 грн, надбавка за особливі умови служби за ризик (15%) 168,75 грн, премія 4 893,75 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 4 567,50 грн.

В березні 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 склало 12 180,00 грн, в тому числі щомісячна додаткова грошова винагорода 76,13 грн, посадовий оклад 5 640,00 грн, оклад за військове звання 1 340,00 грн, надбавка за вислугу років (40%) 2 792,00 грн, надбавка за роботу з таємними відомостями 564,00 грн, премія 1 804,80 грн.

Таким чином, розмір підвищення грошового забезпечення (доходу) ОСОБА_1 в березні 2018 року склав: 12 216,93 грн 12 180,00 грн = 36,93 грн.

Вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд виходить того, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 36,93 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року 4 463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що слугувало підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Отже, в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно позивач мав право на отримання індексації-різниці.

Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн 36,93 грн = 4 426,22 грн.

Таким чином, в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року позивач мав право на отримання індексації-різниці в щомісячному розмірі 4 426,22 грн.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що протиправною підлягає визнанню бездіяльність:

- Північного регіонального управління, правонаступником якого є Адміністрація Держприкордонслужби, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно;

- НОМЕР_5 прикордонного загону, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з січня 2020 року по травень 2022 року включно;

- НОМЕР_1 прикордонного загону, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. 3, 4, 5, 6 п. Порядку № 1078 за період з червня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 16.05.2024, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Цей закон не визнавався неконституційним.

Отже, обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснювалося.

Статтею 39 Закону України від 9 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.

Враховуючи викладене, зміну механізму нарахування індексації грошового забезпечення, підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.01.2024 по 16.05.2024 не має.

Щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Ст. 40 Закону № 2232 визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються, зокрема, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон № 2011 відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічний, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 2011, соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Гарантії соціального і правого захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає ст. 1-2 Закону № 2011.

Одна з таких гарантій полягає у тому, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Ч. 4 ст. 9 Закону № 2011 визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Справляння податку на доходи фізичних осіб регламентує розділ ІV Податкового кодексу України (далі ПК України).

Так, відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником податку.

В силу положень пп. пп. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидентів є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з абз. абз. 1-2 п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, серед іншого, включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), що передбачено пп. 164.2.1 пп. 164.2 ст. 164 ПК України.

П. 167.1 ст. 167 ПК України встановлено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. п. 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету регламенту ст. 168 ПК України.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 168.3 ст. 168 ПК України розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Відповідно до п. 168.4 ст. 168 ПК України податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до відповідних бюджетів згідно з Бюджетним кодексом України.

П. 168.5 ст. 165 ПК України установлено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом № 2011 членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок № 44).

Відповідно до п. 1 Порядку № 44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошова компенсація).

Згідно з абз. 1 п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

П. 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

П. 5 Порядку № 44 установлено, що грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз наведених вище норм ПК України та Порядку № 44 зумовлює висновок, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів; виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку на доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 26 березня 2020 року у справі № 813/189/18, компенсація податку на доходи фізичних осіб належить до компенсаційних платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі № 200/4885/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць