Справа № 990/50/26
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 990/50/26

адміністративне провадження № П/990/50/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н. В.,

суддів: Єзерова А. А., Тацій Л. В., Стеценка С. Г., Шарапи В. М.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія, відповідач) про визнання протиправними дії зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

24 лютого 2026 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ВККС (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 12-А), у якому позивач просить:

- визнати протиправними дії ВККС щодо недопуску ОСОБА_1 до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання з обраної спеціалізації, по якій на третьому етапі кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 набрала прохідний бал та середній допустимий бал тестування щодо когнітивних здібностей, встановлений Комісією - 55 відсотків максимально можливого бала, або 33 бали, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон 1402-VІІІ);

- зобов`язати ВККС допустити ОСОБА_1 до четвертого етапу і кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання з обраної спеціалізації, по якій на третьому етапі кваліфікаційного іспиту вона набрала прохідний бал та середній допустимий бал тестування щодо когнітивних здібностей, встановлений Комісією - 55 відсотків максимально можливого бала, або 33 бали, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 74 Закону № 1402-VІІІ.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність обставин, що зумовлюють залишення її без руху.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Зміст зазначених пунктів частини п`ятої статті 160 КАС України дає підстави для висновку, що під змістом позовних вимог розуміється, в тому числі, визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульовано чітко і зрозуміло, а обставини, які викладаються в позовній заяві, мають бути конкретними і обґрунтовувати позовні вимоги. Тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення (дії чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Позовні вимоги мають бути сформульовані відповідно до встановлених законом способів захисту порушених прав (свобод, законного інтересу), в межах яких, як це встановлено частиною другою статті 9 КАС України, суд і розглядає позовну заяву. Отже, позовні вимоги в позовній заяві повинні відповідати критерію чіткості, відображати конкретну позицію позивача в адміністративному спорі, в тому числі і в частині обраного ним способу захисту порушеного права.

Згідно з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 не погоджується з тим, що відповідно до рішення ВККС №173/зп-25 від 19 вересня 2025 року її немає у переліку осіб, допущених до четвертого етапу проходження кваліфікаційного оцінювання, та вважає таке рішення незаконним і необґрунтованим.

Обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що дізнавшись про свою відсутність в списку учасників добору кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 1800 прогнозованих вакантних посад суддів у місцевих судах, оголошеному рішенням Комісії від 11 грудня 2024 року № 366/зп-24 (далі - Добір), допущених до наступного етапу у відповідності до рішення ВККС України від 19 вересня 2025 року № 173/зп-25, позивачка для себе з`ясувала наявність порушеного права, яке вона пов`язує саме у незаконному встановленні пунктом 9 рішення ВККС України № 162/зп-25 від 27 серпня 2025 року двох критеріїв визначення прохідного бала.

Отож незважаючи на те, що позивачка набрала більше мінімально допустимого бала на етапі тестування когнітивних здібностей, встановленого Комісією, вона фактично є такою що не подолала бар`єр прохідного бала, який визначився за критерієм кількості осіб, закріпленим у пункті 9 рішення ВККС №162/зп-25.

На переконання позивачки, Комісія зобов`язана була визначити прохідний бал третього етапу кваліфікаційного іспиту (тестування когнітивних здібностей) з урахуванням того, що до четвертого етапу допускаються учасники, які набрали бал, не нижче 55 відсотків максимально можливого бала, тобто 33 бали. Вважає що, ні Закон № 1402-VIII, ні Положення № 185/зп-24 не передбачають можливості встановлення ВККС будь-якого іншого додаткового, у тому числі вищого прохідного порогу за результатами тестування когнітивних здібностей.

Однак, ані рішення ВККС № 162/зп-25 від 27 серпня 2025 року та/або № 173/зп-25 від 19 вересня 2025 року, про які зазначає ОСОБА_1 , вона окремо не оскаржує (відсутні вимоги про їх скасування повністю чи в окремій частині).

Разом з тим, позовні вимоги про протиправність дій відповідача ОСОБА_1 формулює і обґрунтовує в нерозривному взаємозв`язку саме від правомірності рішення ВККС від 27 серпня 2025 року в окремій його частині та ґрунтуються саме на незаконності, на думку позивачки, цього рішення.

Отож позивач ставить питання саме про визнання протиправними дій ВККС, хоча такі вже знайшли свою формалізацію у формі відповідного рішення про допуск до наступного етапу кваліфікаційного іспиту конкретних осіб, які за наслідками тестування когнітивних здібностей набрали прохідний бал, що відповідав умовам, встановленим Комісією у відповідних рішеннях. Тобто, в даному випадку дія ВККС у підбитті підсумків третього етапу кваліфікаційного оцінювання була завершена шляхом прийняття рішення, а сам процес його прийняття [дія] не має юридичних наслідків. Позивачка не ставить питання про те, що її результат тестування когнітивних здібностей відповідав усім (двом) критеріям, які визначала Комісія для визначення прохідного бала.

Зазначене свідчить про наявність суперечностей між вимогами позовної заяви і їх обґрунтуванням, які також унеможливлюють вирішення питання в тому числі належності обраного позивачем способу захисту порушеного права, що, відповідно, впливає на вирішення питання про відкриття провадження у справі в цілому.

Крім того, згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини восьмої статті 122 КАС України закріплено, що для звернення до суду у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України під час процедури проведення добору кандидатів на посаду судді, конкурсу на посаду судді чи призначення на посаду судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлюється місячний строк.

Позивачка оскаржує дії ВККС щодо недопуску її [ ОСОБА_1 ] до четвертого етапу кваліфікаційного іспиту, які пов`язані з порушенням її прав та інтересів як учасника Добору, про порушення яких вона дізналась з рішення ВККС від 19 вересня 2025 року № 173/зп-25, з`ясувавши, що вона відсутня у списку учасників Добору, допущених до наступного етапу.

Реалізація права на звернення до суду з позовом про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування рішення ВККС має бути здійснена у строк, встановлений частиною восьмою статті 122 КАС України. Виключно наявність поважних причин пропуску такого строку може бути підставою для його поновлення відповідно до статті 121 КАС України.

У контексті наведеного слід зазначити, що позивачка була обізнана про ухвалення ВККС рішення 27 серпня 2025 року (установлено критерії визначення прохідного бала), на підставі якого було реалізовано рішення від 19 вересня 2025 року (визначено перелік осіб, допущених до наступного етапу Добору), а також об`єктивно знала про їх зміст та можливі наслідки для себе, та саме із цієї дати розпочинається перебіг місячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

Проте, до суду з позовною заявою про визнання дій ВККС протиправними позивачка звернулася лише 21 лютого 2026 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною восьмою статті 122 КАС України.

Разом з тим у позовній заяві ОСОБА_1 не просить поновити строк звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої-другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених КАС України, таку позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків шляхом подання: 1) заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати поважні причини пропуску такого строку; 2) уточненої позовної заяви, зміст якої має усувати недоліки, викладені в цій ухвалі суду.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачці десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті в зазначений строк, в тому числі у випадку не подання заяви про поновлення строку, а також якщо причини пропуску строку будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Н.В. Шевцова

А.А. Єзеров

Л.В. Тацій

С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа ,

Судді Верховного Суду