Справа № 420/3105/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/3105/25

Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів Бойка А.В., Єщенка О. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області про відмову в призначені пенсії за віком №66 від 14.10.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу;

2) зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи:

з 15.06.1981 по 14.04.1983, на посаді рядовим колгоспником у колгоспі «Прикордонник» (запис у трудовій книжці за №1 та №2);

з 15.07.1985 по 01.08.1986, на посаді водієм автотранспорту у колгоспі «Прикордонник» (запис у трудовій книжці за №3 та №4);

з 23.07.1987 по 19.10.1987, на посаді водієм третього класу у АТП-25154 (запис у трудовій книжці за №5 та №6);

з 21.07.1988 по 27.08.1988, на посаді водієм автомобіля третього класу в Одеському автотранспортному підприємстві 25165 (запис у трудовій книжці за №7 та №8);

з 01.09.1989 по 07.04.2000, на посаді водієм автопарку в Колгоспі «Прикордонник» (запис у трудовій книжці за №13 та №14).

3) зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зробити перерахунок страхового стажу, та правильно зарахувати періоди роботи:

з 14.04.1983 по 28.06.1985, період строкової військової служби (запис у трудовій книжці за №2 та №3);

з 01.09.1986 по 01.03.1989, навчання в Одеському кооперативному технікумі (запис у трудовій книжці за №9 та №10);

з 01.06.2011 по 10.11.2011, робота у ПП «Рені Ліс» (запис у трудовій книжці за №27 та №28);

4) зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи у колгоспі КСП «Прикордонник» відповідно до архівної довідки про трудовий стаж, виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Ренійської міської ради Одеської області за №Д 19/02-02 від 04.10.2024, а саме: з серпня 1981 року по квітень 1983 року, з липня 1985 року по серпень 1986 року та з грудня 1989 року по 31 березня 2000 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення, тобто з 07.10.2024 з урахуванням усіх періодів роботи.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка пояснює, що по досягненню пенсійного віку звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058- IV), до якої надав пакет необхідних документів.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ в Кіровоградській області, визначене за принципом екстериторіальності, прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за віком посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач вважає таке рішення протиправним та зазначає, що оскаржуване рішення порушує його право на соціальний захист, визначене статтею 46 Конституції України, зокрема, право на призначення пенсії за віком.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №66 від 14.10.2024.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 15.06.1981 по 14.04.1983 на посаді рядовим колгоспником у колгоспі «Прикордонник», строкову службу з 14.04.1983 по 28.06.1985, період роботи з 15.07.1985 по 01.08.1986 на посаді водія автотранспорту у колгоспі «Прикордонник», з 23.07.1987 по 19.10.1987 на посаді водія третього класу у АТП-25154, період навчання в Одеському кооперативному технікумі з 01.09.1986 по 01.03.1989, період роботи 21.07.1988 по 27.08.1988 на посаді водія автомобіля третього класу в Одеському автотранспортному підприємстві 25165, з 01.09.1989 по 07.04.2000 на посаді водія автопарку в Колгоспі «Прикордонник», період роботи у ПП «Рені Ліс» з 01.06.2011 по 10.11.2011, періоди роботи у колгоспі КСП «Прикордонник» відповідно до архівної довідки про трудовий стаж від 04.10.2024 №Д-19/02-02, виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Ренійської міської ради Одеської області, а саме: з серпня 1981 року по квітень 1983 року, з липня 1985 року по серпень 1986 року та з грудня 1989 року по 31 березня 2000 року, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ГУ ПФУ в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача та наголошує на тому, що до стажу не зараховані періоди трудової діяльності згідно довідки про стаж від 04.10.2024 №Д-19/02-02, оскільки прізвище (мовою оригіналу - ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним. Апелянт наголошує на тому, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Також, апелянт зазначає, що записи в трудовій книжці колгоспника не містять посилання на первинні документи, на підставі яких внесені записи щодо встановлення мінімуму трудової участі та його виконання за цей період, тому для підтвердження цього періоду необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений трудовий мінімум, підстави для нарахування заробітної плати із зазначенням особового рахунку та печатки установи або її правонаступників. Апелянт зауважує, що позивач своїм правом на подачу додаткових документів про роботу на підставі первинних документів не скористався, додаткові документи не надав.

Мотивуючи свою позицію про правомірність прийнятого рішення апелянт указує, що страховий стаж позивача становить 12 років 10 місяців 18 днів, а тому ГУ ПФУ в Кіровоградській області правомірно відмовив в призначенні пенсії відповідно до Закону № 1058, через відсутність необхідного страхового стажу 31 рік. На переконання апелянта, дії територіального органу Пенсійного фонду в повному обсязі відповідають нормам чинного законодавства, а тому підстави для визнання протиправним та скасування рішення відсутні.

Позивач та ГУ ПФУ в Одеській області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.

Пункт 2 частини 1 статті 263 КАС України визначає, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до положень Закону №1058- IV.

Заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

14.10.2024, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення №66 «Про відмову в призначенні пенсії» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.17).

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що відповідно до статті 26 Закону №1058- IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - 31 рік, водночас, страховий стаж заявника становить 12 років 10 місяців 18 днів.

Також у спірному рішенні відповідач зазначив, що за доданими документами до страхового стажу не зарахований період трудової діяльності згідно довідки про стаж роботи від 04.10.2024 №Д-19/02-02, оскільки прізвище (мовою оригіналу - ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним. При цьому, за періоди роботи з липня 1985 по серпень 1986 та з грудня 1989 по 31.03.2000, вказані встановлені та відпрацьовані людиногодини, а необхідно із розрахунку кількості відпрацьованих днів.

За таких умов, ГУ ПФУ в Кіровоградській області відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні періодів його трудової діяльності, а саме:

з 15.06.1981 по 14.04.1983, на посаді рядовим колгоспником у колгоспі «Прикордонник» (запис у трудовій книжці за №1 та №2);

з 14.04.1983 по 28.06.1985, період строкової військової служби (запис у трудовій книжці за №2 та №3);

з 15.07.1985 по 01.08.1986, на посаді водієм автотранспорту у колгоспі «Прикордонник» (запис у трудовій книжці за №3 та №4);

з 23.07.1987 по 19.10.1987, на посаді водієм третього класу у АТП-25154 (запис у трудовій книжці за №5 та №6);

з 21.07.1988 по 27.08.1988, на посаді водієм автомобіля третього класу в Одеському автотранспортному підприємстві 25165 (запис у трудовій книжці за №7 та №8);

з 01.09.1986 по 01.03.1989, навчання в Одеському кооперативному технікумі (запис у трудовій книжці за №9 та №10);

з 01.09.1989 по 07.04.2000, на посаді водієм автопарку в Колгоспі «Прикордонник» (запис у трудовій книжці за №13 та №14).

з 01.06.2011 по 10.11.2011, робота у ПП «Рені Ліс» (запис у трудовій книжці за №27 та №28);

Згідно копії архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Ренійської міської ради Одеської області від 04.10.2024 №Д-19/02-02 ОСОБА_1 працював у колгоспі КСП «Прикордонник», а саме: з серпня 1981 року по квітень 1983 року, з липня 1985 року по серпень 1986 року та з грудня 1989 року по 31 березня 2000 року;

Вважаючи, що територіальний орган Пенсійного фонду протиправно відмовив у зарахуванні спірних періодів та призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що працівник не може нести відповідальність за порядок ведення трудової книжки та тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. На думку суду трудова книжка позивача підтверджує його страховий стаж, а тому він має бути врахований. Також суд зазначив, що працівник не може нести відповідальність за порядок ведення трудової книжки та тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Обираючи спосіб відновлення порушеного права суд вважав, що належним способом захисту прав позивача є скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву, зарахувавши до стажу роботи спірні періоди та прийняти відповідне рішення, з урахуванням оцінки наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги та в цій частині погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі і вище - Закон № 1058-IV).

Так, Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 24 до Закону №1058-ІV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно частини 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 затверджений «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 (далі - Порядок №637).

Згідно пункту 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1).

Пункт 1.1 Порядку №22-1 визначає, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Приписи пункту 2.1 Порядку №22-1 визначають, що документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком №637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01.07.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам; документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до пункту 2.23 Порядку 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 (надалі- Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Приписи пункту 13 визначають, що обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця.

З урахуванням викладеного, основними документами, що підтверджують стаж роботи позивача є трудова книжка та трудова книжка колгоспника. Водночас, якщо у таких трудових книжках не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частина 2 статті 56 Закону №1788 визначає, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №17 від 17.05.1992 «Про порядок застосування окремих положень статей Закону України Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4.

Отже, до стажу роботи зараховується робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. У випадку, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, при обчисленні стажу роботи в колгоспі враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Повертаючись до матеріалів справи колегія суддів враховує, що спірним рішенням орган пенсійного фонду відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи, згідно трудової книжки та копії архівної довідки від 04.10.2024 №Д-19/02-02 з посиланням на те, що у довідці прізвище (мовою оригіналу - ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним заявника.

Згідно паспортних даних позивача прізвище ім`я по-батькові ОСОБА_1 .

Водночас, у наданій до територіального органу Пенсійного фонду копії архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Ренійської міської ради Одеської області від 04.10.2024 №Д-19/02-02 зазначено, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 дійсно працював у КСП «Прикордонник» з серпня 1981 року по квітень 1983 року, з липня 1985 року по серпень 1986 року та з грудня 1989 року по 31 березня 2000 року.

Колегія суддів вважає, що з цього приводу слід врахувати, що відомості, зазначені в архівній довідці про трудовий стаж від 04.10.2024 №Д-19/02-02, повністю збігаються з відомостями, зазначеними у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .

За таких підстав, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства слід дійти висновку про те, що основними документами, що підтверджують стаж роботи в даній справі є трудова книжка та трудова книжка колгоспника.

Варто зазначити, що ані в оскаржуваному рішенні, ані в апеляційній скарзі орган Пенсійного фонду не навів обґрунтувань про те, на яких законодавчих підставах період трудової діяльності, охоплений архівною довідкою про трудовий стаж від 04.10.2024 №Д-19/02-02, не зарахований до страхового стажу, враховуючи, що вказані відомості повністю збігаються із записами, наявними у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , які містять всі необхідні відомості про спірний період роботи у КСП «Прикордонник», що охоплений архівною довідкою про трудовий стаж від 04.10.2024 №Д-19/02-02. Вказані відомості у трудовій книжці є чіткими та не мають виправлень.

Колегія суддів вважає слушними зауваження суду першої інстанції про недоречність посилань відповідача, що не відповідність відомостей зазначених у довідці паспортним даним позивача, перешкоджає зарахуванню стажу, указаного в цій довідці, а також про визнання судом таких дій відповідача проявом надмірного формалізму.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб додаткових документів. Водночас, такі дії органом Пенсійного фонду вчинені не були.

Колегія суддів також критично оцінює посилання апелянта на те, що на підтвердження страхового стажу заявник повинен був надати додаткові документи, однак не скористався таким правом, оскільки в оскаржуваному рішенні жодних аргументів про те, що заявнику необхідно було надати додаткові документи на підтвердження його страхового стажу не зазначено, а відмова мотивована невідповідністю прізвища, що указане у довідці паспортним даним заявника.

На думку колегії суддів, з цього приводу варто врахувати позицію Верховного Суду, наведену у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 стосовно того, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, а також про те, що працівник не може нести відповідальність за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

За таких обставин, відомості трудової книжки, книжки колгоспника, а також зазначеної довідки, в сукупності підтверджують, страховий стаж позивача, у зв`язку з чим, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним та скасував рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Також колегія суддів погоджується із обраним судом першої інстанції способом відновлення порушеного права, зокрема, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії, зарахувавши спірні періоди до страхового стажу, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Кіровоградській області висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана оцінка судом першої інстанції.

Будь-яких інших доводів, з боку апелянта, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить. За таких підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуюча суддя О. А. Шевчук

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко