Справа № 486/327/26
Суддя: Волощук О. О.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/327/26 Провадження № 2-а/486/3/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

24 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області Волощук О.О., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції Шевченка Дмитра Станіславовича про скасування постанови та визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора СРПП Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції Шевченка Дмитра Станіславовича про скасування постанови та визнання дій незаконними.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 21 КАС України визначено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Частина 3 статті 286 КАС України містить вичерпний перелік дій суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

У позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, у якій відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), сформулювала правову позицію, відповідно до якої особи, стосовно яких ухвалено рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір», а у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач та відповідач як рівноправні сторони в адміністративній справі мають право оскаржити це рішення в апеляційному порядку і вказаний Закон винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у цій справі звернула увагу, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду цей закон не передбачає.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду указала, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у справі є скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними.

Відтак, позивач як особа, що оскаржує постанову та дії працівника поліції у справі про адміністративне правопорушення не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в цій справі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення встановлений у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 665,60 грн. (3328 грн х 0,2).

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1331 грн. 20 коп. (3328 грн. х 0,4).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки у цій позовній заяві об`єднані дві вимоги немайнового характеру, позивачу належить надати документи на підтвердження сплати судового збору за кожну вимогу, або скорегувати зміст позовної (них) вимог та відповідно сплатити судовий збір відповідно до кількості позовних вимог в загальному розмірі 1996 грн. 80 коп.

Судовий збір має бути сплачений згідно платiжних реквiзитів для перерахування судового збору в гривнях: Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тгмЮжноукраїнськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0014476, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Південноукраїнський міський суд Миколаївської області (назва суду, де розглядається справа).

Окрім цього, як вбачається з позовної заяви позивачем при визначенні кола осіб учасників справи в якості відповідача зазначено Інспектора СРПП Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції Шевченка Дмитра Станіславовича.

Водночас позивачем не враховано того факту, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Статтею 42 КАС України передбачено, що учасниками справи є сторони, треті особи. Учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки (ч. 1ст. 44 КАС України).

Як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №742/2298/17 від 17.09.2020 належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Згідно з приписами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пунктів 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.10.2016 №1114) Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку. Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі підрозділи Департаменту патрульної поліції). Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штамп (пункт 9 Положення про Департамент патрульної поліції від 06.11.2015 №73).

Відповідно до Структури територіальних органів поліції, затвердженої наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №1 (зі змінами) Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, до складу якого входять територіальні (відокремлені) підрозділи.

Так, розділом IV Положення Про Департамент патрульної поліції визначено структуру та організацію діяльності Департаменту патрульної поліції. Зокрема п. 2 зазначеного розділу вказано, що Департамент патрульної поліції та його підрозділи становлять єдину систему. Підрозділи Департаменту патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.

Тобто, відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Враховуючи наведене, Інспектор СРПП Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майор поліції Шевченко Дмитро Станіславович не може виступати відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме: Департамент патрульної поліції. Відтак особа, яка склала постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, може брати участь в розгляді справи про оскарження такої постанови в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Згідно зі ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Усуваючи недоліки, позивачеві необхідно взяти до уваги викладене та надати суду позовну заяву в новій редакції, а саме, визначити коло учасників справи відповідно до вимог чинного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, повідомивши про це позивача, запропонувавши усунути недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі, а саме сплатити судовий збір та визначити коло учасників справи відповідно до вимог чинного законодавства, надавши строк для усунення вказаних недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 160, 169 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції Шевченка Дмитра Станіславовича про скасування постанови та визнання дій суб`єкта повноважень незаконними, залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Волощук