Справа № 160/33398/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
24.11.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 19.01.2025 по 31.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025 та пропорційно періоду перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) рекомендованій висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії №5936 від 06.01.2025 на 30 календарних днів;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 19.01.2025 по 31.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025 та пропорційно періоду перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) рекомендованій висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії №5936 від 06.01.2025 на 30 календарних днів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 27.09.2024 по 18.03.2025. Під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 позивач отримав поранення 18.10.2023 року під час захисту Батьківщини, відповідно до довідки про обставини травми №40/9872 від 22.10.2023. Перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 19.01.2025 по 31.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025, та у відпустці для лікування 30 календарних днів. Вважаючи, що набув право на отримання збільшеної до 100 000 грн додаткової допомоги, 15.10.2025 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із відповідним зверненням. 27.10.2025 відповідач повідомив, що за наданими документами неможливо встановити причинно наслідковий зв`язок травм (поранень, контузій, каліцтв) та пов`язаного з цим стаціонарного лікування з захистом Батьківщини. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 позовна заява була залишена без руху та у встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунуті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 поновлено строк звернення до суду із цим позовом, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 06.01.2026, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано у військової частини докази по цій справі.
26.12.2025 року від відповідача до суду надійшли витребувані матеріали та відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що обов`язковою умовою виплати військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є встановлення рішенням ВЛК необхідності стаціонарного лікування (продовження стаціонарного лікування) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини.
Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду, викладених у відзиві, суд зауважує, що це питання вже було досліджено в ухвалі суду від 10.12.2025.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02.11.2022 ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією в особливий період до Збройних Сил України.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 31.08.2024 по 18.03.2025, як зазначено у військовому квитку позивача серії НОМЕР_3 .
Згідно довідки від 22.10.2023 №40/9872 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), матрос ОСОБА_1 одержав «ВТ (18.10.23)ВУСП правого плеча» за обставин: «18 жовтня 2023, близько 19.20 години, під час виконання обов`язків військової служби та бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності та територіальної цілісності держави, під час бойових дій з Російськими збройними формуваннями (НЗФ Російсько-терористичних військ) поблизу населеного пункту Кринки, Херсонського району Херсонської області внаслідок артилерійського обстрілу Російськими збройними формуваннями (НЗФ Російсько-терористичних військ) зі сторони противника в районі виконання завдань за призначенням в угрупуванні морської піхоти «Катран», отримав поранення. Ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння у військовослужбовця під час проведення медичних заходів не виявлено. Під час отримання поранення був екіпірований індивідуальними засобами захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Поранення трапилося під час виконання бойового завдання та обов`язків військової служби в угрупування морської піхоти «Катраня, під час бойових дій з Російськими збройними формуваннями (НЗФ Російсько-терористичних військ) в Херсонській області, пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України та не з вини військовослужбовця. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18 жовтня 2023 року №609.»
06.01.2025 КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради надала позивачу довідку №5936, в якій зазначено:
«Основний: заключний діагноз:
G56.3 -посттравматична нейропатія променевого нерва в верхній третині плеча праворуч, наслідки вогнепального осколкового сліпого поранення на рівні нижньої третини правого плеча (18.10.2023 р.,) помірний больовий та нейро-дистрофічний синдром. СПО 26.10.2023 р демонтаж ВАК системи.
ВХО, некретомія та ушивання рани. СПО 07.02.2024 шкірна пластика правого плеча, Мікрохірургія ALT шкірним клаптем. СПО 03.01.2025 р. Невроліз променевого нерва в верхній, середній, нижній третині правого плеча, в верхній третині правого передпліччя.
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми №40/9872, видана командиром в/ч НОМЕР_2 від 22.10.2023p.
На підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до тяжких травм.
На підставі статті 81 графи 11 Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки на 30 календарних днів.»
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.0.2025 №42, ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з відпустки за станом здоров`я 07.01.2025 та з 08.01.2025 зарахований на котлове забезпечення. Підставою зазначено: рапорт матроса ОСОБА_1 від 07.01.2025, відпускний квиток № 50 від 08.01.2025.
Як вбачається з копії Виписки №1395 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , з 19.01.2025 по 31.01.2025 останній перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «гостра розповсюджена кропив`янка», куди потрапив зі скаргою на «сверблячий висип по всьому тілу, нездужання». В анамнезі захворювання зазначено, що висип виник 17.01.25р., що пов`язує з харчовим навантаженням та вживанням помірної дози алкоголю. Також додано, що позивач напередодні закінчив курс антибіотикотерапії з приводу оперативного лікування (03.01.2025 невроліз променевого нерва в верхній, середній, нижній третині правого плеча, в верхній третині правого передпліччя).
Відповідно до Виписки з медичної картки №5128 стаціонарного хворого, ОСОБА_1 з 07.02.2025 по 28.02.2025 перебував на циклі реабілітації№2 у КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради із основним діагнозом G83.2 T94.0 Y36.2 Y96 Z50.1 250.4 750.9 Z54.0 Стан після мінно-вибухового поранення правого плеча (18.10.2023 року), та реабілітаційним діагнозом: часткове порушення структури периферичних нервів; часткове порушення самообслуговування. По закінченню реабілітації зазначено, що позивач потребує періодичної підтримуючої реабілітації.
Листом від 27.10.2025 №51/9368 Військова частина НОМЕР_1 відмовила у виплаті ОСОБА_1 отримання збільшеної до 100 000 грн додаткової допомоги на період лікування та перебування у відпустці для лікування, повідомивши, що за наданими документами неможливо встановити причинно наслідковий зв`язок травм (поранень, контузій, каліцтв) та пов`язаного з цим стаціонарного лікування з захистом Батьківщини.
Вважаючи відмову військової частини протиправно, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII).
Відповідно до частини першої ст. 1, 2 Закону №2232-XII Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 за №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до п.2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічні положення передбачає також Порядок №260.
Так, пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн пропорційно за час перебування останнього на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням за період з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 19.01.2025 по 31.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025.
Аналіз викладених вище норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн.
Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000,00 гривень винагорода.

Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Як вже вказано вище, пункт 12 розділу XXXIV Порядку № 260 визначає єдину документальну підставу для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

У обставинах цієї справи довідка Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана 22.10.2023 за №40/9872 згідно форми за Додатком 5, чітко вказує, що матрос ОСОБА_1 одержав «ВТ (18.10.23) ВУСП правого плеча» за обставин: «18 жовтня 2023, близько 19.20 години, під час виконання обов`язків військової служби та бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності та територіальної цілісності держави, під час бойових дій з Російськими збройними формуваннями (НЗФ Російсько-терористичних військ) поблизу населеного пункту Кринки, Херсонського району Херсонської області внаслідок артилерійського обстрілу Російськими збройними формуваннями (НЗФ Російсько-терористичних військ) зі сторони противника в районі виконання завдань за призначенням в угрупуванні морської піхоти «Катран», отримав поранення. Ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння у військовослужбовця під час проведення медичних заходів не виявлено. Під час отримання поранення був екіпірований індивідуальними засобами захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Поранення трапилося під час виконання бойового завдання та обов`язків військової служби в угрупування морської піхоти «Катраня, під час бойових дій з Російськими збройними формуваннями (НЗФ Російсько-терористичних військ) в Херсонській області, пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України та не з вини військовослужбовця». Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18 жовтня 2023 року №609.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що довідка Військової частини НОМЕР_2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана 22.10.2023 за №40/9872 є єдиною і достатньою підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за час стаціонарного лікування військовослужбовця та перебування останнього у відпустці у зв`язку з лікуванням.

Чинним законодавством, зокрема Порядком № 260, не передбачено право суб`єкта владних повноважень відмовляти у нарахуванні додаткової винагороди за час перебування військовослужбовця на лікуванні через непідтвердження причинно-наслідкового зв`язку травми у наступних медичних документах, за умови наявності первинної довідки про обставини травмування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі № 440/3045/25.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, про що складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана 22.10.2023 за №40/9872. У період з 30.12.2024 по 06.01.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради та після виписки потребував відпустки на 30 календарних днів. У період з 08.01.2025 по 06.02.2025 позивач був направлений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2025 №7 у відпустку за станом здоров`я, терміном 30 (тридцять) діб. Надалі, з 07.02.2025 по 28.02.2025 ОСОБА_1 перебував на циклі реабілітації №2 у КНП «Міська клінічна лікарня №4» Дніпровської міської ради із основним діагнозом G83.2 T94.0 Y36.2 Y96 Z50.1 250.4 750.9 Z54.0 Стан після мінно-вибухового поранення правого плеча (18.10.2023 року).

Таким чином, не нарахування та невиплата ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн за період стаціонарного лікування з 30.12.2024 по 06.01.2025, у період перебування у відпустці для лікування 30 днів з 08.01.2025 по 06.02.2025 та перебування на реабілітації з 07.02.2025 по 28.02.2025 є протиправними, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до Виписки №1395 із медичної картки стаціонарного хворого, позивач ОСОБА_1 у період з 19.01.2025 по 31.01.2025 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «гостра розповсюджена кропив`янка». Згідно з анамнезом захворювання, викладеним у вказаному медичному документі, госпіталізація була зумовлена скаргами на сверблячий висип та загальне нездужання, що виникли 17.01.2025. При цьому причини виникнення захворювання за медичними показниками пов`язуються з харчовим фактором та вживанням алкоголю, попри зазначення про нещодавнє завершення курсу антибіотикотерапії після оперативного втручання (невроліз променевого нерва від 03.01.2025).

Аналізуючи зміст зазначеної виписки у сукупності з іншими доказами, суд доходить висновку, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 19.01.2025 по 31.01.2025 не має безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку з пораненням, отриманим ним 18.10.2023. Наведені обставини свідчать, що госпіталізація у цей період була обумовлена іншими чинниками життєдіяльності позивача, які не стосуються виконання обов`язків військової служби під час отримання попереднього поранення.

Підводячи підсумок викладеному, суд доходить висновку, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць:

- пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025,

- пропорційно періоду перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) рекомендованій висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії №5936 від 06.01.2025 на 30 календарних днів за період з 08.01.2025 по 06.02.2025,

є протиправною, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць:

- пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025,

- пропорційно періоду перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) рекомендованій висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії №5936 від 06.01.2025 на 30 календарних днів за період з 08.01.2025 по 06.02.2025,

з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

За приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими в частині, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до частини четвертої ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно частини п`ятої ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025 та пропорційно періоду перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) рекомендованій висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії №5936 від 06.01.2025 на 30 календарних днів за період з 08.01.2025 по 06.02.2025.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 30.12.2024 по 06.01.2025, з 07.02.2025 по 28.02.2025 та пропорційно періоду перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва) рекомендованій висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії №5936 від 06.01.2025 на 30 календарних днів за період з 08.01.2025 по 06.02.2025, з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець