Справа № 160/10061/25
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа №160/10061/25

адміністративне провадження № К/990/6942/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі за позовом до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділу №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовною заявою, в якій просила суд визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо збирання, обробки та внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних та присвоєння унікального номеру запису у реєстрі №375 (скорочено - УНЗР) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .; визнати протиправними дії Відділу №9 у місті Кривому Розі (Довгинцівсько-Металургійний) Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (відповідь №1264-4861/1264-24 від 26.12.2024) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспорту книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати протиправними дії Державної міграційної служби України (відповідь №C-13283-24/6.1/8495-24 від 20.12.2024) щодо відмови знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі №375 (скорочено - УНЗР) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Державну міграційну службу України знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі №375 (скорочено - УНЗР) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.

14 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку позивач надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність збирання, обробки та внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних та присвоєння унікального номеру запису у реєстрі №375, а також правомірність відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортно книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послалася на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначила, що: «касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значніш суспільний інтерес та має виняткове значення для учасників справи, які подають касаційну скаргу (адже таких громадян є багато в контексті того, що відмова від паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 або паспорта для виїзду за кордон вочевидь пов`язана з присвоєнням унікального номера запису в реєстрі (УНЗР)» На підтвердження своїх доводів скаржник посилається на інші судові справи.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника щодо наявності підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, позаяк у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічним предметом та подібними обставинами справи. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.

Разом з цим Верховний Суд відхиляє викладені доводи щодо наявності підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки певна кількість судових справ у подібних правовідносин не свідчить безумовно про винятковість цієї справи саме для особи, яка подала цю касаційну скаргу, та не свідчить про заінтересованість у розгляді цієї справи у великій кількості осіб. Певна кількість судових справ у цих правовідносинах свідчить лише про можливість для осіб реалізувати своє право на доступ до правосуддя, що є одним із елементів верховенства права.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі за позовом до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відділу №9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності -засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур
В.М. Соколов