Справа № 274/7600/25
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 274/7600/25

25 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Біла Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 лютого 2026 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в строк протягом п`яти днів з дня отримання вказаної ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

24 лютого 2026 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, яка обгрунтована скрутним матеріальним становищем останнього через втрату роботи та народження дитини.

Суд, надавши оцінку доводам апелянта, вважає, що клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до положень частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Таким чином, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору така особа повинна надати докази в підтвердження неможливості сплати судового збору чи в підтвердження того, що така сплата судового збору може позбавити цю особу фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

При цьому, обов`язок підтвердження наявності обставин тяжкого майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом або апеляційною скаргою, та наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору покладається на виключно на таку особу.

Між тим, до апеляційної скарги позивачем не додано будь-яких доказів на підтвердження факту скрутного матеріального становища станом на час подання апеляційної скарги чи факт того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Водночас, посилання позивача на власну непрацевлаштованість та відсутність доходу суд відхиляє, оскільки позивачем не надано належного підтвердження щодо відсутності інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема, для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно, з якого отримує дохід, компенсації, інші дозволенів Законом види оплачуваної діяльності тощо).

ОСОБА_1 не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище.

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Суд, звертає увагу, що для забезпечення справедливого балансу між інтересами судової системи та правами заявника національні суди зобов`язані звільняти від сплати судових витрат осіб, які можуть підтвердити свій скрутний фінансовий стан, в той час як до апеляційної скарги не долучено відповідних доказів.

Крім того, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 р. у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява №71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява №73547/01).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland, заява № 28249/95) право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Отже, особа, яка звертається із відповідним клопотанням, повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази (документи про рівень доходу позивача).

Відповідно до ст.ст. 75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Належними доказами наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору можуть слугувати: довідка з органів Пенсійного фонду України про наявність/відсутність виплат за попередній календарний рік; довідка з органів Управління праці та соціального захисту населення про наявність/відсутність виплат за попередній календарний рік; довідка з органів Державного центу зайнятості про наявність/відсутність виплат за попередній календарний рік.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 9901/988/18.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору з вказаних підстав.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, справляється судовий збір.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, яка постановлена в 2025 році, а тому за подання апеляційної скарги в даному випадку належить сплатити судовий збір в розмірі 3028 грн.

Таким чином, на усунення зазначених недоліків апелянту необхідно або сплатити судовий збір у розмірі 3028 грн, або ж надати копії документів (орієнтовний перелік яких вказано вище) на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини вважаю за необхідне продовжити скаржнику строк усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, наданий ухвалою про залишення трьох днів з дня отримання даної ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud4856/.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Біла Л.М.