Справа № 320/32208/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення від 16.04.2025 № 1, яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на прибуток в сумі 60 288 973,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 15 072 243,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 1, яким застосовано штрафні санкції в сумі 3 718 920,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу не підтверджуються ані фактичним обставинами, ані приписами нормативних актів, по суті є припущеннями та вільним трактуванням норм, зокрема, податкового законодавства, в тому числі приписів п.44.1 ст. 44 ПКУ. Податковим органом не враховано зміст господарської операції, не враховано всі первинні документи, які підтверджують проведення господарської операції та розглянуто операцію звернення стягнення на заставне майно без врахування контексту та економічної суті такої операції. Банк набув право власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14 25.02.2023 року на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку», тобто звернув стягнення на майно іпотекодавця за кредитним договором внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Внаслідок набуття права власності на предмет іпотеки, банк задовольняє свою вимогу (зменшує суму заборгованості) за кредитним договором позичальника на вартість набутого у власність нерухомого майна іпотекодавця (ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»). Вимоги статті 36 ЗУ «Про іпотеку» та приписи пункту 189.15 статті 189 Податкового кодексу України щодо визначення вартості набуття заставного майна у власність заставодержателя було імплементовано в Договір застави нерухомого майна (іпотеки) від 11.12.2006 № КЛЗ/0100/25/06. Таким чином, АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» (заставодавець) у відповідності до вимог закону в письмовому застереженні (п.4.3.) в договорі застави нерухомого майна (іпотеки) від 11.12.2006 № КЛЗ/0100/25/06 обумовили порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки, а саме: чітко зафіксовано, що Банк набуває право власності за ціною оцінки предмета іпотеки суб`єкта оціночної діяльності, в тому числі ПДВ.

За твердженнями позивача, податковим органом проігноровано зміст та суть операції з придбання заставного майна, яка полягає в тому, що Банк придбає заставне майно у власність відповідно до приписів статей 36 та 37 Закону України «Про іпотеку» в обмін на погашення заборгованості позичальника перед банком. Тобто, вартість, за якою майно придбається на баланс Банку дорівнює вартості погашених вимог банку до позичальника, що відповідає приписам статті 37 Закону України «Про іпотеку». Банк не декларував за вказаною операцією права на податковий кредит та не заявляв його до відшкодування. Таким чином, наявність або відсутність податкової накладної з ПДВ ніяким чином не впливає на формування фінансового результату до оподаткування податком на прибуток. За операцією із набуття права власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14 на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку», заставодавець ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» не склав та не зареєстрував в ЄРПН податкову накладну, чим порушив вимоги пункту 201.10 статті 201 ПКУ. При цьому Банк відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 ПКУ подав до ДПС заяву про порушення ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкової накладної з приміткою «податкова накладна не зареєстрована». Також Банк листом від 19.12.2023 року № 1467 в межах визначеного статтею 201 ПК строку подав копії первинних документів, які підтверджують проведення операції придбання у власність нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14. Всі зазначені документи були надані перевіряючим під час проведення перевірки.

Позивач наголошує, законодавство України не ставить в залежність право платника податків на відображення в складі доходів та витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань від податкового обліку контрагентів, зокрема, і від виконання зобов`язань платниками податку на додану вартість свого обов`язку щодо реєстрації податкової накладної з ПДВ або сплати зобов`язань.

Заставодавець ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» (), на майно якого будо звернено стягнення ( м. Київ, вул. Хрещатик 14, нерухоме майно площею 8125,1 кв.м.) та оприбутковано Банком, як на момент звернення стягнення був і на теперішній час є платником податку на додану вартість. Жодних посилань на наявність, або відсутність факту виконання контрагентом обов`язку, передбаченого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: факту складання та реєстрації податкової накладної, як підстави для визначення банком ціни придбання заставного майна, Податковий кодекс не містить.

Поряд з цим позивач зазначив, що він належним чином виконав свій обов`язок із повідомлення контролюючих органів про відкриття/закриття рахунків відповідно до вимог ст.69.2 та п. 69.17 розділу 10 ПКУ (в редакції на момент виконання), обов`язок здійснювати будь-яке додаткове (повторне) повідомлення відсутній, а абз.4 п. 69.17 розділу 10 ПКУ (в редакції чинній з 01.08.2023) не може застосовуватись до вже виконаних у минулому відносин, які припинилися до моменту набуття чинності поточної редакції абз.4 п. 69.17 розділу 10 ПКУ. Крім того, за всіма 5443 рахунками АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» до 01.08.2023 року вже отримав повідомлення від контролюючих органів про взяття рахунків на облік. А за змістом абзацу 4 п.69.17 розділу 10 ПКУ повторно повідомлення про відкриття рахунків повинні направлятися тільки для отримання повідомлення від контролюючих органів про взяття рахунків на облік. Оскільки, Банк вже мав ці повідомлення від контролюючих органів, то обов`язок з повторного направлення повідомлення про відкриття рахунків у Банка відсутній.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» відмовлено повністю.

Висновки суду мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.04.2025 №1, №1 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження відповідно до мети, з якою це повноваження надано.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року № 320/32208/25 та прийняти нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» задовольнити та визнати протиправним і скасувати податкове-повідомлення рішення від 16.04.2025 № 1, яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на прибуток в сумі 60 288 973,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 15 072 243,00 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.04.2025 № 1, яким застосовано штрафні санкції в сумі 3 718 920,00 грн.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2025 року та від 26 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Головним управлінням ДПС у м. Києві, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві від 07.02.2025 №3608/26-15-07-08-01, від 07.02.2025 №3611/26-15-07-08-01, від 07.02.2025 №3694/26-15-24-02-02, №10.02.2025 №3975/26-15-07-03-01-20, від 10.02.2025 №3976/26-15-07-03-01-20, від 13.02.2025 №4206/26-15-23-03-19, від 13.02.2025 №4190/26-15-07-07-01, від 13.02.2025 №4186/26-15-07-07-01 відповідно до ст. ст. 20, 77, 82 Податкового кодексу України, п. 2 частини 1 ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 24.01.2025 № 443-п проведено документальну планову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, валютного законодавства за період з 01.04,2018 по 30.09.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, іншого законодавства за період з 01.04.2018 по 30.09.2024, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, результати якої оформлені актом від 06.03.2025 №19607/Ж5/26-15-07-08-01/13857564.

Відповідно до висновків зазначеного акта перевірки встановлені наступні порушення:

- п.44.1 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2023 рік на суму 60 288 973 грн;

- п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 344 441 грн;

- п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України, несвоєчасно повідомлено органи ДПС про відкриття/закриття 81 рахунку платників податків;

- абз.4 пункту 69.17 розділу «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України не направлено повторно 5443 повідомлень про відкриття/закриття рахунків, відкритих/закритих з 24.02.2022 по 31.07.2023 року;

- пп.164.2.1 п.164.2 стт.164, п. 167.1 ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.171.1 ст.171, з врахуванням пп.14.1.180, пп.14.1.195, пп.14.1.222 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб на суму 170 100,00 грн;

- пп.1.1, пп.1.3, пп.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 164.2.1 п.164.2 ст.164, ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті до бюджету військового збору на суму 14 175,00 грн;

- п. 1 ч. 2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 та п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено зобов`язання по сплаті єдиного внеску на загальну суму 121 303,82 грн.

25 березня 2025 року Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» подані заперечення до акту про результати документальної планової виїзної перевірки від 06.03.2025 №19607/Ж5/26-15-07-08-01/13857564.

Листом Головного управління ДПС у м. Києві від 10.04.2025 №9319/Ж12/26-15-07-08-01-05 про розгляд заперечень повідомлено позивача, висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підстав висновків акта перевірки від 06.03.2025 №19607/Ж5/26-15-07-08-01/13857564 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток банківських установ на загальну суму 75 361 216,00 грн, з яких 60 288 973 грн - за податковим зобов`язанням, 15 072 243 грн - за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 1, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 статті 54, п.118.1 ст.118 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3 718 920 грн.

16 квітня 2025 року позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України на податкові повідомлення-рішення.

Рішенням про результати розгляду скарги від 13.06.2025 №1719/6/99-00-06-01-01-06 Державна податкова служба України скаргу задовольнила частково, податкові повідомлення-рішення від 16.04.2025 № 1, № 1 залишила без змін.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2025 року № 1

Об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1 ст.135 ПК України).

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За наслідками спірної перевірки повноти задекларованих показників у рядку 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.04.2018 по 30.09.2024 відповідач встановив їх заниження за 2023 рік на суму 120 577 945 грн.

Відповідно до фактичних обставин справи, між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ТОВ «МЕРКУРІЙ» (позичальник) укладено Договір кредитної лінії (в іноземній валюті) №КЛ/0100/25/06 від 11 грудня 2006 року (кредитний договір). В кредитний договір неодноразово вносились зміни, про що укладались відповідні додаткові угоди.

Умовами кредитного договору передбачені такі зобов`язання сторін: АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» на підставі заявок ТОВ «МЕРКУРІЙ» надає кредит в сумі 22 760 000 доларів США (п.п.1.1, 1.2, 3.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди №42), а ТОВ «МЕРКУРІЙ» зобов`язано повернути АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" одержаний кредит не пізніше 31 травня 2040 року у відповідності з встановленим в п.4.1 кредитного договору графіком погашення починаючи з 31.01.2024 року (п.п. 1.1,4.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди №42); сплатити проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому в п. 1.1 кредитного договору, щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця, а за останній місяць - одночасно з поверненням кредиту (п. 4.6 кредитного договору в редакції додаткової угоди №42 та п. 8.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди №40); пунктом 1.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди №42 встановлений такий розмір процентів: за користування частиною кредиту в сумі 19 760 000 доларів США сплачуються проценти за змінюваною ставкою в діапазоні від 5% річних до 8% річних, за користування частиною кредиту в сумі 3 000 000 доларів США сплачуються проценти за ставкою 6,5% річних. АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» має право припинити дію Кредитного договору, направивши відповідне письмове повідомлення, і достроково стягнути суму заборгованості за кредитом у разі якщо ТОВ «МЕРКУРІЙ» не виконує умови кредитного договору і не виконує зобов`язання, передбаченого п.4.6, а ТОВ «МЕРКУРІЙ» зобов`язаний проводити повне погашення заборгованості по цьому Договору у разі отримання відповідної вимоги АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» (п.4.11, п.5.2 пп. 5.2.1 і 5.2.6, п.5.3 кредитного договору).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГА-ПРОГРЕС», код 36285229, як іпотекодавцем - майновим поручителем, укладено Договір застави нерухомого майна (іпотеки) № КЛЗ/0100/25/06 від 11.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею О.В. 11 грудня 2006 року за реєстровим № 7300 (Договір іпотеки).

За умовами Договору іпотеки в забезпечення зобов`язань ТОВ «МЕРКУРІЙ» за Кредитним договором передано в іпотеку наступне нерухоме майно (Предмет іпотеки): Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0. Об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 8125,10 м2. Місцезнаходження об`єкта: місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 14.

Відповідно до умов п.1.1 та 8.1 кредитного договору за користування кредитом за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 року були нараховані проценти в сумі 115 822,20 доларів США, які відповідно до умов п.4.6 кредитного договору ТОВ "МЕРКУРІЙ" повинен був сплати не пізніше 07.11.2022 року.

25.01.2023 року АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" на підставі п.5.2 кредитного договору направив ТОВ "МЕРКУРІЙ" та ТОВ «ЛІГА ПРОГРЕС», як майновому поручителю, повідомлення з вимогою про припинення кредитного договору і дострокове повернення кредиту протягом 30 днів у разі несплати процентів за користування кредитом за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 року в сумі 115 822,20 доларів США.

Вимога була отримана ТОВ «МЕРКУРІЙ» у той же день - 25.01.2023. Вказане підтверджується Повідомленнями про порушення основного зобов`язання і Вимогами про усунення порушення №1 і № 2 від 25.01.202 та доказами їх вручення ТОВ "МЕРКУРІЙ".

Протягом 30 днів ТОВ "МЕРКУРІЙ" не усунув порушення і не сплатив проценти за жовтень 2022 у повному обсязі в сумі 115 822,20 доларів США. У зв`язку з чим настала така обставина: кредитний договір є припиненим з 25.02.2023, а ТОВ «МЕРКУРІЙ» повинен достроково повернути кредит та сплатити іншу заборгованість за Кредитним договором.

Станом на 25.02.2023 заборгованість ТОВ "МЕРКУРІЙ" склала 23 304 221,40 доларів США, з яких 22 760 000 доларів США кредит та 544 221,40 доларів США проценти, що підтверджується Довідкою №14.01-22-231 від 25.02.2023.

Відповідно до п. 4.3 договору застави нерухомого майна (іпотеки) № КЛЗ/0100/25/06 від 11.12.2006 (у редакції договору про внесення змін та доповнень № 13 від 26.06.2020) позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

25.02.2023 року позивач набув право власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14, на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку», тобто звернув стягнення на майно іпотекодавця за кредитним договором внаслідок невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» (заставодавець) у письмовому застереженні (п.4.3.) в Договорі застави нерухомого майна (іпотеки) від 11.12.2006 № КЛЗ/0100/25/06 обумовили порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки, а саме зафіксовано, що Банк набуває право власності за ціною оцінки предмета іпотеки суб`єкта оціночної діяльності, в тому числі ПДВ.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

27.02.2023 позивачем оприбутковано нежитлову будівлю загальною площею 8 125,1 м2, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14, зокрема у бухгалтерському обліку оприбуткування відображено на рахунку 0010 (рахунок 3408 - необоротні активи, що утримуються з метою продажу) на суму 699 489 000 грн з записом в бухгалтерському обліку: «Оприбуткування нежилих приміщень-готелю «ХРЕЩАТИК», загальною площею 8 125,1 м2, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14, в результаті звернення стягнення, Рішення Правління №15 та НР №6 від 24.02.23р., у т.ч. ПДВ 116 581 500 грн».

Таким чином, внаслідок набуття права власності на предмет іпотеки, банк задовольнив свої вимогу (зменшив суму заборгованості) за кредитним договором позичальника на вартість набутого у власність нерухомого майна іпотекодавця.

Відповідач встановив, що податкова накладна на загальну суму 699 489 000 грн, в тому числі ПДВ 116 581 500 грн, номенклатура постачання: «нежитлові приміщення-готелю «ХРЕЩАТИК», загальною площею 8 125,1 м2, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. №14», покупець (отримувач) - АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», до перевірки не надавалась у зв`язку із відсутністю в єдиному реєстрі податкових накладних.

За висновком відповідача, оприбуткування нежитлової будівлі з податком на додану вартість спростовується відсутністю податкової накладної та задекларованими АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» показниками декларації з податку на додану вартість придбання товарів (робіт, послуг) за лютий 2023 року, згідно яких загальний обсяг придбання з податком на додану вартість становить 3 524 900 грн.

В свою чергу позивач вказує про те, що вартість, за якою майно придбається на баланс Банку дорівнює вартості погашених вимог банку до позичальника, що відповідає приписам статті 37 Закону України «Про іпотеку»; банк не декларував за вказаною операцією права на податковий кредит та не заявляв його до відшкодування; наявність або відсутність податкової накладної з ПДВ ніяким чином не впливає на формування фінансового результату до оподаткування податком на прибуток.

Щодо подання ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» податкової накладної, позивач вказав про те, що відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 ПКУ, подав до ДПС заяву про порушення ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкової накладної з приміткою «податкова накладна не зареєстрована».

Також, листом від 19.12.2023 року № 1467 позивач подав копії первинних документів, які підтверджують проведення операції придбання у власність нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14 (письмове застереження (п. 4.3) в договорі застави нерухомого майна (іпотеки) від 11.12.2006 № КЛЗ/0100/25/06 (із додатковими угодами до нього); витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності Банку від 25.02.2023 року; звіт ТОВ «УВЕКОН ЛЕНД» (дата складання 20.02.2023 року), яким визначено ціну оцінки предмета іпотеки; меморіальні ордери від 27.02.2023 № О1557_0046, № О1557_0047 та № О1557_0048 про погашення заборгованості по кредитному договору (суми основного боргу та процентів), укладеного з ТОВ «Меркурій» на загальну суму 699 489 000,00 гривень; меморіальний ордер № 1 від 25.02.2023 року на суму 699 489 000,00 грн про оприбуткування нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 14).

Як вбачається з матеріалів справи, ринкова вартість предмета іпотеки визначена суб`єктом оціночної діяльності (ТОВ «Увекон Ленд») та складала 582 907 500 грн без ПДВ, що підтверджується Звітом про оцінку.

31.05.2023 нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14, інвентарний № перенесено на рахунок 0010 - інші будинки, споруди і передавальні пристрої, та зроблено запис в бухгалтерському обліку: Номер документа (меморіальний ордер) 274: «Перекласифікація об`єкту до інвестиційної нерухомості у зв`язку з передачею в оренду (нежитлові приміщення: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14) інв. № згідно Договору оренди Р/0001/36/23 від 22.05.2023 та Витягу з протоколу Правління № 29 від 11.04.2023.

У бухгалтерському обліку на рахунку 0001 (рахунок 7394 - витрати від переоцінки об`єктів інвестиційної нерухомості) сформовано витрати від переоцінки об`єктів інвестиційної нерухомості на суму 122 532 344,52 грн та зроблено запис в обліку: Номер документа (меморіальний ордер) 536: «Коригуюча: Приведення до справедливої вартості (уцінка) інв. № станом на кінець дня 31 грудня 2023 року згідно з Рішенням Правління».

Оціночна вартість станом на 31.12.2023 становила 580 953 100 грн.

Таким чином, документально підтверджена вартість на дату оприбуткування (27.02.2023) є оціночна вартість, яка становить 582 907 500 грн, документально підтверджена вартість на 31.12.2023 є оціночна вартість, яка становить 580 953 100 грн.

За міжнародними стандартами фінансової звітності МСБО 16 «Основні засоби», МСБО 40 «Інвестиційна нерухомість», МСБО 2 «Запаси», податки, що не підлягають відшкодуванню, включаються вартості придбання (створення) активу, оскільки вони є невід`ємною частиною витрат, пов`язаних з придбанням або створенням цього активу, і не можуть бути віднесені на поточні витрати в тому ж періоді, коли вони були сплачені.

Параграфом 1 абзацу а) МСФЗ 5 передбачено, що активи, які відповідають критеріям, що дозволяють класифікувати їх як утримувані для продажу, оцінюються за меншою з величин - балансовою вартістю чи справедливою вартістю мінус витрати на продаж.

Визначення справедливої вартості наведено у Міжнародному стандарті фінансової звітності 13 «Справедлива вартість» (надалі - МСФЗ 13). Зазначеним стандартом в тому числі встановлено порядок визначення справедливої вартості при первісному визнанні актива (придбанні актива).

Пунктом 57 МСФЗ 13 передбачено, що коли придбано актив або взято зобов`язання в операції обміну такого активу то ціною операції є ціна, сплачена за придбання активу або отримана за взяття зобов`язання (тобто ціна входження).

З огляду на вказані приписи МСФЗ, позивачем включено ПДВ до вартості придбання активу, оскільки він не невід`ємною частиною витрат на придбання.

Ціною, яку позивач сплатив за придбання у власність заставного майна є сума заборгованості за Договором кредитної лінії № КЛ/0100/25/06 від 11.12.2006 року , яка була погашена внаслідок набуття позивачем права власності на нерухоме майно на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до пп. 14.1.191 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до пп. «а» п.185.1. статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до приписів пункту 189.15. статті 189 Податкового кодексу України у разі постачання (продажу, відчуження іншим способом) банками та іншими фінансовими установами майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно, базою оподаткування є позитивна різниця між ціною постачання та ціною придбання такого майна. Ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність. У разі придбання майна у платника податку ціна придбання визначається з урахуванням податку на додану вартість. Якщо за таким майном суми податку були включені до складу податкового кредиту банком, іншою фінансовою установою, застосовуються положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу.

Відповідно до статті 197.12 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з постачання (продажу, відчуження іншим способом) майна, що передане фізичними особами, а також суб`єктами підприємницької діяльності - приватними підприємцями та іншими особами, які не є платниками податку, у заставу, у тому числі іпотеку, та на яке було звернено стягнення. Звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з постачання майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно. Звільнення від оподаткування стосується тієї частини вартості майна, за якою воно було набуте у власність в рахунок погашення зобов`язань за договором кредиту (позики).

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що для банківської установи операція з оприбуткування об`єкта іпотеки на баланс (у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності) розглядається податковим законодавством як операція з придбання такого майна.

Колегія суддів зазначає, що порядок визначення ціни придбання банками та іншими фінансовими установами майна, внаслідок звернення стягнення на таке майно визначається пунктом 189.15 статті 189 Податкового кодексу України. Зокрема, вказана норма Податкового кодексу пов`язує обов`язок банку або іншої фінансової установи визначити ціну придбання у власність заставного майна з ПДВ виключно від факту наявності статусу (реєстрації) контрагента банку як платника ПДВ.

При цьому, Податковий кодекс не ставить в залежність обов`язок банків та інших фінансових установ на визначення вартості придбання заставного майна з податком на додану вартість в залежність від факту виконання контрагентом банку або іншої фінансової установи обов`язку, передбаченого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме обов`язку щодо складення та реєстрації в єдиному реєстрі податкової накладної по податку на додану вартість, як підстави для визначення банком ціни придбання заставного майна.

Судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції про анулювання реєстрації платником податку ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» (), що виключає можливість застосування п.189.15. ст.189 Податкового кодексу України, оскільки ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» () момент звернення стягнення було зареєстрованим платником податку на додану вартість.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи дані з реєстру платників ПДВ, відповідно до яких ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» є зареєстрованим платником ПДВ з 18 грудня 2013 року.

Наведене також підтверджується за змістом акту спірної перевірки, оскільки відповідач дійшов висновку про те, що операція звернення стягнення на заставне майно є операцією оподаткованою ПДВ, а постачальник ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» має виписати податкову накладу по податку на додану вартість.

Разом з тим, невиконання ТОВ «ЛІГА-ПРОГРЕС» обов`язку подання та реєстрації податкової накладної не свідчить про оприбуткування нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14 без податку на додану вартість.

Наведене спростовує висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, та заниження податок на прибуток за 2023 рік на суму 60 288 973 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає протиправними та таким, що підлягає скасуванню повідомлення-рішення від 16 квітня 2025 року № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток банківських установ на загальну суму 75 361 216,00 грн, з яких 60 288 973 грн - за податковим зобов`язанням, 15 072 243 грн - за штрафними санкціями.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2025 року №1

Відповідно до п 69.1. статті 69 Податкового кодексу України банки, інші фінансові установи, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей відкривають відповідні рахунки/електронні гаманці, передбачені законодавством України, платникам податків - юридичним особам (резидентам і нерезидентам) незалежно від організаційно-правової форми, відокремленим підрозділам та представництвам юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність, за наявності документів, виданих контролюючими органами, що підтверджують взяття їх на облік у таких органах, або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для осіб, взяття на облік яких у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") чи інформації з цього реєстру, отриманої банком, іншою фінансовою установою, небанківським надавачем платіжних послуг, емітентом електронних грошей відповідно до закону, із зазначенням даних про взяття на облік у контролюючих органах як платника податків.

Згідно з п 69.2. статті 69 Податкового кодексу України банки, інші фінансові установи, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей зобов`язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунку/електронного гаманця платника податків - юридичної особи (резидента і нерезидента), у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунку/електронного гаманця.

У разі відкриття або закриття рахунка платника податків - банку, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, повідомлення надсилається в порядку, визначеному цим пунктом, лише в разі відкриття або закриття кореспондентського рахунка.

У разі відкриття або закриття власного кореспондентського рахунка банки зобов`язані надіслати повідомлення до контролюючого органу, в якому обліковуються, в строки, визначені цим пунктом.

Пунктом 69.3. статті 69 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення від банку, іншої фінансової установи, небанківського надавача платіжних послуг, емітента електронних грошей про відкриття рахунку/електронного гаманця зобов`язаний направити повідомлення про взяття рахунку/електронного гаманця на облік або про відмову у взятті контролюючим органом рахунку/електронного гаманця на облік із зазначенням підстав у порядку, визначеному цим Кодексом.

Якщо контролюючий орган протягом строку, встановленого абзацом першим цього пункту, не направив повідомлення про відмову у взятті рахунку/електронного гаманця на облік, такий рахунок/електронний гаманець вважається взятим на облік у контролюючому органі за мовчазною згодою - у час та дату отримання відповідною установою повідомлення (квитанції) контролюючого органу про підтвердження факту прийняття повідомлення до оброблення згідно з порядком подання повідомлень, встановленим відповідно до пункту 69.5 цієї статті.

Порядок подання та форма і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків/електронних гаманців платників податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, перелік підстав для відмови контролюючих органів у взятті рахунків/електронних гаманців на облік визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з відповідними державними органами, які регулюють діяльність фінансових установ (п.69.5 статті 69 Податкового кодексу України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо платіжних послуг» від 12.01.2023 № 2888-IX, який набрав чинності 01.04.2023, підпункт 69.17 пункту 69 підрозділу 10 Податкового кодексу України доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Щодо всіх рахунків/електронних гаманців, відкритих/закритих у період дії воєнного, надзвичайного стану на території України платникам податків, визначеним пунктом 69.1 статті 69 цього Кодексу, банки, інші фінансові установи, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей зобов`язані направити (у тому числі повторно) до контролюючих органів повідомлення про відкриття/закриття рахунків/електронних гаманців для отримання від контролюючих органів повідомлення про взяття рахунків/електронних гаманців на облік не пізніше одного місяця з дати припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України. Якщо після припинення зазначених станів у банку, іншої фінансової установи, небанківського надавача платіжних послуг, емітента електронних грошей відсутнє підтвердження взяття рахунку/електронного гаманця на облік у контролюючому органі, вважається, що банк, інша фінансова установа, небанківський надавач платіжних послуг, емітент електронних грошей розпочав здійснення видаткових операцій за рахунком/електронним гаманцем платника податків до отримання повідомлення відповідного контролюючого органу про взяття рахунку/електронного гаманця на облік у контролюючих органах".

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 № 3219-IX абзац четвертий підпункту 69.17 викладено в такій редакції:

"Щодо всіх рахунків/електронних гаманців, відкритих/закритих у період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до 1 серпня 2023 року платникам податків, визначеним пунктом 69.1 статті 69 цього Кодексу, банки, інші фінансові установи, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей зобов`язані направити (у тому числі повторно) до контролюючих органів повідомлення про відкриття/закриття рахунків/електронних гаманців для отримання від контролюючих органів повідомлення про взяття рахунків/електронних гаманців на облік не пізніше 1 вересня 2023 року. Якщо після 1 вересня 2023 року у банку, іншої фінансової установи, небанківського надавача платіжних послуг, емітента електронних грошей відсутнє підтвердження взяття рахунку/електронного гаманця на облік у контролюючому органі, вважається, що банк, інша фінансова установа, небанківський надавач платіжних послуг, емітент електронних грошей розпочав здійснення видаткових операцій за рахунком/електронним гаманцем платника податків до отримання повідомлення відповідного контролюючого органу про взяття рахунку/електронного гаманця на облік у контролюючих органах".

Відповідно до п. 118.1. статті 118 Податкового кодексу України неподання банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей відповідним контролюючим органам в установлений статтею 69 цього Кодексу строк повідомлення про відкриття або закриття рахунків/електронних гаманців платників податків - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 680 гривень за кожний випадок неподання або затримки.

За наслідками проведення спірної перевірки відповідач вказав, у період з 24 лютого 2022 року по 30 липня 2023 року, згідно наданих АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» даних, відкрито або закрито 5 443 рахунки, по яких не направлені повторно в період з 1 серпня 2023 року по 1 вересня 2023 року повідомлення про відкриття/закриття рахунків.

У період з 24.02.2022 до 01.08.2023, п. 69.2 ст. 69 Податкового кодексу України регулюється п. 69.17 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, а відтак виникає обов`язок направлення, в тому числі повторно, повідомлень про відкриття/закриття рахунків за період з 24.02.2022 по 01.08.2023.

Як зазначив відповідач, посилання позивача на те, що пункт 69.17 розділу 10 Податкового кодексу України доповнює (а не відміняє) встановлений ст.69 Податкового кодексу України механізм взяття рахунків на податковий облік у період до скасування воєнного стану, а саме: зупиняє перебіг строків для направлення повідомлень про відкриття рахунків і підтверджень про взяття рахунків на облік (але не відміняє обов`язок їх направляти), підтверджує встановлений ст.69 порядок взяття рахунку на податковий облік, та доповнює новий випадок початку здійснення операцій за рахунком без отримання підтвердження щодо взяття їх на облік у контролюючому органі, не спростовує висновки акта перевірки, що абзацом 4 пункту 69.17 розділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено обов`язок направлення повідомлень, в тому числі повторно, щодо всіх рахунків відкритих/закритих в період з 24.02.2022 до 01.08.2023.

Таким чином, в порушення абзацу 4 пункту 69.17 розділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» не направлено повторно 5 443 повідомлень про відкриття/закриття рахунків, відкритих/закритих з 24.02.2022 по 31.07.2023.

У контексті таких висновків, позивач наголосив на тому, що він належним чином виконав свій обов`язок із повідомлення контролюючих органів про відкриття/закриття рахунків відповідно до вимог ст.69.2 та п. 69.17 розділу 10 Податкового кодексу України (в редакції на момент виконання), обов`язок здійснювати будь-яке додаткове (повторне) повідомлення відсутній, а абз.4 п. 69.17 розділу 10 Податкового кодексу України (в редакції чинній з 01.08.2023) не може застосовуватись до вже виконаних у минулому відносин, які припинилися до моменту набуття чинності поточної редакції абз.4 п. 69.17 розділу 10 Податкового кодексу України.

За усіма 5 443 рахунками АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» до 01.08.2023 року вже отримав повідомлення від контролюючих органів про взяття рахунків на облік.

За змістом абзацу 4 п.69.17 розділу 10 Податкового кодексу України повторно повідомлення про відкриття рахунків повинні направлятися тільки для отримання повідомлення від контролюючих органів про взяття рахунків на облік. Оскільки, Банк вже мав ці повідомлення від контролюючих органів, то обов`язок з повторного направлення повідомлення про відкриття рахунків у Банка відсутній.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що абзац 4 пункту 69.17 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, із змінами, запровадженими Законом України від 30 червня 2023 року №3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» у редакції чинній з 1 серпня 2023 року доповнено положеннями, зокрема, згідно із Законом №3219, з 1 серпня 2023 року банки, банки, інші фінансові установи, небанківські надавачі платіжних послуг, емітенти електронних грошей зобов`язані не пізніше 1 вересня 2023 року направити (у тому числі повторно) до контролюючих органів повідомлення про відкриття/закриття усіх рахунків/ електронних гаманців, відкритих/закритих платникам податків, визначених п. 69.1 статті 69 Кодексу, у період з початку дії воєнного стану (24 лютого 2022 року) на території України до 1 серпня 2023 року, для отримання від контролюючих органів повідомлення про взяття рахунків/електронних гаманців на облік. При цьому диспозиція вказаної статті передбачає обов`язок направлення такого повідомлення щодо всіх рахунків відкритих/закритих платникам податків, окресливши такі рахунки виключно за ознакою часового періоду відкриття/закриття, а саме: періодом з 24.02.2022 до 01.08.2023. Застережень/виключень щодо вже наявних повідомлень від контролюючих органів вказаний пункт не має, навпаки, містить вказівку щодо повторного повідомлення про відкриття/закриття усіх рахунків за період з 24.02.2022 по 01.08.2023.

Колегія суддів погоджує такі висновки суду першої інстанції, оскільки підстави для розширеного тлумачення абзацу 4 пункту 69.17 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, із змінами, запровадженими Законом України від 30 червня 2023 року №3219-ІХ, відсутні.

Зокрема, вказана стаття не містить виключень щодо повторного повідомлення про відкриття рахунків лише для отримання повідомлення від контролюючих органів про взяття рахунків на облік, як і не містить обмежень щодо виконаних у минулому відносин.

Разом з тим, колегія суддів не погоджує правомірність визначення штрафних санкцій відповідно до п. 118.1. статті 118 Податкового кодексу України, оскільки вказана стаття не встановлює відповідальність за не направлення повторно повідомлення про відкриття/закриття рахунку в порядку визначеному пунктом 69.17 розділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу.

Так, пунктом 118.1 статті 118 Податкового кодексу України встановлена відповідальність у разі неподання банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей відповідним контролюючим органам в установлений статтею 69 цього Кодексу строк повідомлення про відкриття або закриття рахунків/електронних гаманців платників податків.

Диспозиція наведеної норми визначає об`єктивну сторону правопорушення - неподання повідомлення про відкриття/закриття рахунку в установлений статтею 69 Податкового кодексу України строк.

Як вбачається з матеріалів справи та не є спірним, позивач подавав повідомлення про відкриття/закриття рахунку в установлений статтею 69 Податкового кодексу України строк та за всіма 5 443 рахунками до 01 серпня 2023 року вже отримав повідомлення від контролюючих органів про взяття рахунків на облік.

Відповідно до пункту 112.3 статті 112 Податкового кодексу України встановлено, що особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

Фундаментальними є положення Конституції України, відповідно до яких, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

З таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про незаконність спірного податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2025 року №1 про притягнення до фінансової відповідальності платника податків на підставі п.п.118.1 ст. 118 Податкового кодексу України, оскільки така відповідальність на момент прийняття цього рішення не передбачена.

Вказана обставина є самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2025 року №1.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2025 року у справі № 320/4625/24.

Наведене у контексті змісту встановлених фактичних обставин у цій справі свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права й обґрунтованість вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Відтак, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, встановлені фактичні обставини, описані вище, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 320/32208/25.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сума належного до сплати позивачем судового збору у сукупному розмірі 75 700,00 грн (30 280,00 грн + 45 420,00 грн) підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 320/32208/25 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16 квітня 2025 року № 1, яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на прибуток в сумі 60 288 973,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 15 072 243,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16 квітня 2025 року № 1, яким застосовано штрафні санкції в сумі 3 718 920,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» сплачений судовий збір у розмірі 75 700,00 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 лютого 2026 року

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко