Справа № 420/19870/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа №420/19870/25

адміністративне провадження № К/990/5200/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року

у справі № 420/19870/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 02.12.2019 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3893 гривні 67 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 02.12.2019 року включно у загальній сумі 82 018 гривень 27 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 02.12.2019 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3893 гривні 67 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 02.12.2019 року включно у загальній сумі 82 018 гривень 27 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, відповідач звернувся до апеляційного суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто апелянту.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано апелянту 10-денний строк з моменту отримання даної ухвали, а саме надати квитанцію про сплату судового збору.

Вищезазначену ухвалу від 11.12.2025, апелянтом було отримано 11.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

12.12.2025 до суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто апелянту.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано апелянту 10-денний строк з моменту отримання даної ухвали - подання документу, що підтверджує сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Вищезазначену ухвалу від 13.01.2026, апелянтом було отримано 13.01.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Суд зазначив, що апелянт не подав у визначений ухвалою від 13.01.2026 строк до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження та не надав інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник зазначає, що військова частина НОМЕР_1 входить до складу Збройних Сил України, яка переведена на воєнний стан. Також вказує, що рівень виконання поставлених завдань та професійного навантаження під час воєнного стану значно збільшилось.

При цьому, із касаційної скарги скаржника не вбачається, що неможливість подання скарги у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку саме із введенням воєнного стану, а також не надано будь-яких доказів в підтвердження зазначеного.

Водночас, внутрішня організація роботи, визначення пріоритетних напрямків реалізацій завдань та функцій не впливають на причини пропуску строку, оскільки залежить виключно від відповідача.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (стаття 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 169, 296, 299, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року у справі №420/19870/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний