Справа № 200/1547/25
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року справа №200/1547/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Лікарня сімейної медицини на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 р. у справі № 200/1547/25 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікарня сімейної медицини» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі позивач, ГУПФУ) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікарня сімейної медицини» (надалі відповідач, ТОВ «ЛСМ»), в якому просило: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лікарня сімейної медицини () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту а статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (за списком № 1) за період з 25 жовтня 2022 року 31 січня 2025 року у сумі 113 945 (сто тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять ) грн. 16 коп.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Лікарня сімейної медицини адреса: вул. Банківська, буд. 85, м. Слов`янськ, Донецька область, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3; ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту а статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (за списком № 1) за період з 25 жовтня 2022 року 31 січня 2025 року у сумі 113 945 (сто тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять ) гривень 16 копійок.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом не враховано, що відповідачу було відомо про витрати на виплату і доставку пенсії лише щодо пенсіонера ОСОБА_1 , щодо якої витрати компенсувались до війни, що підтверджується доданими до відзиву на позов платіжними інструкціями.

Про те, що ТОВ «ЛСМ» має здійснювати витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2 , якій виплати здійснювало ГУ ПФУ у м. Києві, стало відомо лише у 2025 р., коли надійшов лист від 19.02.2025 з Актом №24 від 12.02.2025, додатком до акту звірки №24, розрахунком від 10.01.2025.

Нарахування і виплату пенсії ОСОБА_2 здійснює ГУ ПФУ у м. Києві. До цього жодних розрахунків щодо ОСОБА_2 відповідачу не надходило.

До позовної заяви позивач надав скановані копії поштових повідомлень за 2023 р, з яких неможливо встановити зміст конверту.

Таким чином, ТОВ «ЛСМ» не могло сплачувати витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2 у 2024 р. у зв`язку з тим, що не було своєчасно повідомлено про це позивачем.

Крім того, позивачем надано розрахунки від ГУ ПФУ у м. Києві щодо інших осіб, які не мають відношення до ТОВ «ЛСМ».

Також скаржник зазначає, що на відміну від обставин справи №818/763/18 Верховного Суду на яку посилався суд, у справі, у даній справі, відповідачем не наводяться конкретні докази чи посилання на допущення позивачем помилок при проведенні обрахунку належної до стягнення суми. У свою чергу, направлення страхувальнику будь-яких інших документів, ніж розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, вимоги Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України19.12.2003 №21-1, не містять.

Проте обставини наведених судом справ відрізняється від обставин даної справи. У наведених судом справах були відсутні розбіжності у документах, наявних в матеріалах справи, зокрема розрахунках, на відміну від обставин даної справи.

Так, у відзиві на позов відповідач звертав увагу, що у наданих позивачем документах містяться розбіжності щодо розміру пенсії, зазначеного в розрахунку та відомостях про виплату пенсій.

Так, розмір пенсії ОСОБА_1 у Витягу з відомості (списку) на зарахування пенсії зазначений з березня 2023 р. по лютий 2024 р. 2760,00 грн., з березня 2024 р. 2980 грн.

У розрахунку позову розмір пенсії ОСОБА_1 вказаний з березня 2023 р. по лютий 2024 р. - 2653,42 грн., з березня 2024 р. 2850,15 грн., а з червня 2024 3001,31 грн.

У Розрахунку суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій розмір пенсій з жовтня 2022 р. по лютий 2023 р. - 2247,53 грн., з березня 2023 р. по лютий 2024 р. - 2653,42 грн., з березня 2024 по травень 2024 - 2850,15 грн., з червня 2024 р. - 3001,31 грн.

Не співпадають вищевказані розміри пенсій із розмірами пенсій, наведеними в Картці особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №1.

Крім того, в електронній справі містяться витяги з відомості Список №2 10026/10026 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області за період з жовтня 2022 р. по жовтень 2024 р., тобто відсутні документи за період з листопада 2024 по січень 2025 р.

На документах передбачено місце для підпису керівника органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення О. Бойко, підпису головного бухгалтера О.Конон, місце для підпису, прізвища та імені уповноваженого працівника банку. Проте ці документи не підписані вказаними особами.

Натомість підписи посадових осіб відсутні на вищевказаних документах.

Щодо наявності на цих документах штампу «Згідно з оригіналом», печатки, підписів без зазначення посад, прізвищ та імен осіб, то це не свідчить, ні про підписання документу, ні про засвідчення копії документу, оскільки таке посвідчення копії документу суперечить ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації.

Таким чином, надані витяги з відомості - Список №2 10026/10026 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в ГУ АТ «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області не є належними та допустимими доказами, які б свідчили про виплату і доставку пенсій ОСОБА_2 , оскільки на них відсутні обов`язкові реквізити, закріплені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Після відновлення господарської діяльності у 2024 р. часткового було погашені витрати на виплату і доставку пенсії на суму 22801,20 грн. ОСОБА_1 . Наведене підтверджується: платіжною інструкцією від №544 від 22.04.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №588 від 31.05.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №640 від 16.07.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №680 від 21.08.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №707 від 11.09.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №763 від 08.10.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №808 від 07.11.2024 на суму 2850,15 грн.; платіжною інструкцією від №879 від 16.12.2024 на суму 2850,15 грн.

Кошти перераховувались на підставі Розрахунку отриманого від позивача від 13.03.2024 №7359/Р, надісланого разом з листом від 18.03.2024 №0500-0608-8/25937.

Однак вищевказані кошти позивач зараховує у рахунок 2022 р., а кошти, нараховані за 2024 р. на загальну суму 53024,32 грн. просить стягнути без врахування вищевказаних сплачених сум.

ТОВ «ЛСМ» вважає, що вищевказані кошти мають бути зараховані саме за 2024 р., оскільки за період з березня 2022 р. по грудень 2023 р. (відсутність господарської діяльності) воно не зобов`язане нести ці витрати через відсутність доходу у товариства.

Також, судом не враховано, що учасником (засновником) і керівником ТОВ «ЛСМ» є ОСОБА_3 .

З 24.03.2022 по 07.11.2023 ОСОБА_3 перебував на військовій службі.

Змінити керівника у ТОВ «ЛСМ» відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» не було можливості.

Через відсутність керівника, закінчення сертифікатів електронних ключів Товариства та неможливість їх поновлення у зв`язку з перебуванням керівника на війні у ТОВ «ЛСМ» не було можливості здавати податкову, фінансову звітність, користуватись поточним банківським рахунком.

Місцезнаходженням відповідача є м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області. З початку війни нормальне життя у місті припинилось.

Працівники ТОВ «ЛСМ» залишили м. Слов`янськ у пошуках безпечних місць. Працівникам було надано відпустки без збереження заробітної плати з 01.03.2022, про що свідчить наказ «Про надання відпустки без збереження зарплати №28-02/22-1 від 28.02.2022.

Зважаючи на це, господарська діяльність ТОВ «ЛСМ» була призупинена з березня 2022 р. по грудень 2023 р.

Про припинення господарської діяльності свідчить відсутність оборотів коштів по рахунках Товариства у 2022 і 2023 роках. Доказом цього є копії виписок з поточних банківських рахунків за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Таким чином, внаслідок відсутності у ТОВ «ЛСМ» господарської діяльності з березня 2022 р. по грудень 2023 р., у нього був відсутній прибуток, і як наслідок була відсутня фінансова можливість здійснювати будь-які витрати, в тому числі й пов`язані з виплатою і доставкою пенсій на пільгових умовах.

Заслуговує на увагу, те, що відсутність господарської діяльності за вищевказаний період пов`язана із об`єктивними, непереборними обставинами, пов`язаними із воєнними діями в Україні, які не могли бути відвернуті ТОВ «ЛСМ».

Чинним законодавством не врегульоване питання щодо порядку відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій у випадку відсутності у товариства господарської діяльності, пов`язаної з війною.

Так, ТОВ «ЛСМ» вважає, що не зобов`язане здійснювати витрати на виплату та доставку пенсій за період з березня 2022 р. по грудень 2023 р., коли не здійснювало господарську діяльність з об`єктивних, незалежних від нього причин, пов`язаних із війною.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до позовної заяви, за 2022 та 2023 роки було нараховано 83722,04 грн. Таким чином, цю суму відповідач сплачувати не повинен.

Крім того скаржник просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікарня сімейної медицини» (Донецька обл., Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Банківська, 85, ІдК 24657437) судовий збір за подання апеляційної скарги.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що Головним управлінням пільгові пенсії призначаються працівникам на підставі довідок, що видаються підприємствами про характер шкідливості виконуваної роботи працівника на даному підприємстві.

Так, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком, покриваються підприємствами та організаціями з моменту призначення пенсії відповідній особі до моменту досягнення такою особою пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України № 1058-ІV. При цьому підставою для відшкодування таких витрат є відповідний розрахунок фактичних витрат, сформований та надісланий платнику органом Пенсійного фонду.

Така правова позиція викладена, зокрема, в пункті 30 постанови Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 640/23683/19.

Нарахування сум до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонеру ОСОБА_2 здійснюється згідно розрахунків з дати призначення пенсії 27.11.2019. Річні розрахунки за спірний період після надходження від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві направлялись підприємству відповідно до пункту 6.8 Інструкції 21-1: за 2022 рік лист від 28.02.2023 № 0500-0608-8/17173, за 2023 рік лист від 20.02.2024 № 0500-0608 8/16672, за 2024 рік лист від 19.02.2025 № 0500-0508-8/14497.

Підприємством щомісяця здійснювалось відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Так, станом на 01.02.2022 підприємство не мало заборгованості до бюджету Пенсійного фонду. Тобто, за пенсіонера ОСОБА_2 підприємство здійснювало відшкодування в повному обсязі.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2025 №2600-0504-9/100816 виплата пенсії ОСОБА_2 з січня 2025 року припинена у зв`язку з тим, що вона не пройшла ідентифікацію як ВПО.

Так, з урахуванням вимог розділу 6 Інструкції Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за спірний період формувались та надавались з урахуванням перерахунків вірно, без порушень чинного законодавства.

Після відновлення господарської діяльності у 2024 часткового було погашені витрати на виплату і доставку пенсії на суму 22801,20 грн. ОСОБА_1 . Однак вищевказані кошти позивач зараховує у рахунок 2022, а кошти, нараховані за 2024 на загальну суму 53024,32 грн. просить стягнути без врахування вищевказаних сплачених сум.

Відповідно до пункту 10.11 розділу 10 Інструкції 21-1, зарахування сплачених сум при наявності заборгованості здійснюється у порядку календарної черговості її виникнення.

Станом на теперішній час підприємством не відшкодовано Головному управлінню згідно з виставленими розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону 1788 до набрання чинності Законом № 2148 та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 на загальну суму 102 026,78 грн .

Сума визначається як сума 100% витрат Головного управління на виплату та доставку пенсії працівникам підприємства, понесених за період з 25 жовтня 2022 року 31 січня 2025 року за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з урахуванням стажу роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Лікарня сімейної медицини».

Отримані розрахунки у встановлені законодавством України строки і порядку відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені, загальна сума заборгованості за період з 25 жовтня 2022 року 31 січня 2025 року у сумі 113 945,16 грн на час подання позову не сплачена.

З огляду на означене вище відповідач несе обов`язок щодо покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788 до набрання чинності Законом № 2148 та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Від відповідача надійшли заперечення на відзив в якому просив задовольнити скаргу.

В обґрунтування, посилається на мотиви наведені у скарзі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Лікарня сімейної медицини перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та має обов`язок щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У відповідача виникла заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "а" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 113 945,16 грн за період з жовтня 2022 року по січень 2025 року.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується карткою особового рахунку про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1, а також розрахунками фактичних витрат.

Вказані розрахунки направлялись відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується наданими копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закон України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України , об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пп.1, 9, 10 п.4 Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 р. №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015р. за №41/26486, встановлено, що управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до закону та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків, надміру сплачених страхових коштів та інших платежів і виплат.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» «з» цієї статті.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закону № 1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663 (надалі Інструкція).

У пункті 1.3 Розділу І Інструкції визначено, що:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

органи Пенсійного фонду України - управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднані управління, а також головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які забезпечують виконання завдань, передбачених пунктом 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6.1 Розділу 6 Інструкції № 21-1 визначено, що для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За п. 6.2 Розділу 6 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Наприклад, громадянину для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць необхідно мати стаж роботи 12,5 роки при загальному стажі 30 років. Фактично він має стаж роботи, що дає йому право на пільгову пенсію, 22 роки, з них на підприємствах: № 1 - 8 років (останнє місце роботи); № 2 - 2 роки (попереднє місце роботи); № 3 - 12 років.

Для визначення частки плати враховується стаж на підприємствах: № 1 - 8 років; № 2 - 2 роки; № 3 - 2,5 року.

При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці).

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах водолазам 13 груп спеціалізації робіт та іншим працівникам, зайнятим на роботах під водою, у тому числі в умовах підвищеного атмосферного тиску, віднесеним до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Кабінетом Міністрів України, покриваються підприємствами пропорційно годинам спусків під воду, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, на кожному підприємстві.

Частка відшкодування підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, яким відповідно до законодавства стаж, що дає право на призначення цих пенсій, зараховується у кратному розмірі, розраховується з урахуванням кратності стажу.

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», або із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених частинами другою і третьою статті 114 Закону, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено.

Згідно із пунктом 6.3 Інструкції, у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Згідно із пунктом 6.4 - 6.5 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.

За пунктом 6.6 Інструкції, додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

У разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.

Підприємствам та організаціям, які мають місцезнаходження на тимчасово окупованій території України, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, визначені в пункті 6.4 цієї глави, не надсилаються.

Відомості по особах, які набули пільговий стаж на таких підприємствах, організаціях, обліковуються в органах Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії та відображаються в окремій відомості згідно з додатком 8а.

За пунктом 10.11 Інструкції, сплата (погашення) пені здійснюється у тому самому порядку, що і недоїмка та фінансові санкції.

У разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

При цьому протягом п`яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, яке надсилається (вручається) такому платнику. При цьому корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим (врученим) платнику, якщо його передано посадовій особі юридичної особи або фізичній особі - суб`єкту підприємницької діяльності, адвокату, приватному нотаріусу під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Дата відправлення проставляється на корінці повідомлення.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що відповідач за первісним позовом у цій справі є страхувальником та має обов`язок вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах - до набуття права на пенсію за віком.

Підставою для відшкодування підприємством органам пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Відповідно, у разі невиконання обов`язку страхувальником відшкодувати вказані витрати, орган Пенсійного фонду має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Так, відшкодуванню підлягають саме фактичні витрати, здійснені Пенсійним фондом із виплати та доставки пільгових пенсій.

Аналогічний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 813/1375/17, від 29 вересня 2020 року у справі № 808/669/17, від 29 вересня 2020 року у справі № 820/1957/18, від 29 травня 2025 року справа №160/119/23.

У справі № 826/16544/17 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого вирішення по суті спору про стягнення заборгованості неможливе без підтвердження її розміру за заявлений період в розрізі кожного пенсіонера, розмір витрат на виплату та доставку пенсії якого складає суму стягнення.

При цьому, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/18421/19 зазначив, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Зміст наведеного свідчить, що фінансування пенсій, призначених на пільгових умовах здійснюється за рахунок страхувальників, а тому обов`язок підприємств вчасно розрахуватися з Пенсійним фондом України.

Наведене узгоджується з висновками, сформульованими Верховним Судом у постанові від 31.07.2020 у справі №160/2898/19, від 16 жовтня 2024 року справа № 320/7636/21.

При цьому, колегія суддів зазначає, що аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що відшкодування здійснюється щомісяця за фактичні витрати за конкретний місяць, заборгованість формується як сума невнесених місячних платежів.

Викладене свідчить про обов`язок підприємств та організацій здійснювати покриття Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком №2.

Аналогічного правового висновку дійшов і Верховний Суд в постановах від 14 вересня 2022 р. у справі №817/1943/17, та від 26 жовтня 2022 р. у справі №812/1231/17.

У постанові від 21.02.2019 у справі №804/323/16 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «…незгода позивача з надісланими на його адресу Розрахунками ґрунтується виключно на тому, що вони включають заборгованість за минулі роки. Позивач вважає, що у нього відсутній обов`язок здійснювати відшкодування за такими розрахунками. Однак, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що посилання позивача на порушення відповідачем п. 6.4. - 6.8. Інструкції при формуванні Розрахунків, і як наслідок відсутність у нього обов`язку здійснювати відшкодування за такими розрахунками, є недоречним, оскільки невчасне направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не звільняє підприємство від обов`язку відшкодувати зазначену заборгованість. Чинне законодавство України не встановлює такого наслідку порушення строку направлення розрахунку, як визнання його недійсним чи протиправним. Несвоєчасність направлення органами Пенсійного фонду України розрахунку, не впливає на встановлення наявності і визначення розміру сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам, та не звільняє позивача від обов`язку їх відшкодування.»

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 №804/18327/14.

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду України висловлених в постанові від 25.11.2015 у справі №803/2199/15, а також Верховного Суду у постановах від 23.01.2018 у справі №803/2625/14, від 20.03.2018 у справі №804/18891/14, від 21.06.2018 у справі №804/9020/13-а, строки звернення до суду не застосовуються до позовів про стягнення заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судами встановлено, що на підтвердження позовних вимог позивачем надані копії розрахунків сум заборгованості витрат на виплату та доставку пенсій з підтвердженнями направлення їх відповідачу, загальний розмір заборгованості відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на виконання вимог Інструкції № 21-1 позивачем направлені відповідачеві розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які підлягають сплаті.

Зазначені розрахунки містять відомості щодо витрат на виплату та доставку пенсії які включені до розрахунків.

Матеріалами справи не підтверджені порушення Пенсійним фондом України порядку щодо складання та направлення до позивача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі розрахунки є достатніми доказами на підтвердження суми боргу, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

У разі оскарження та залишення їх в силі, розрахунки є узгодженими та є обов`язковими для виконання, після ухвалення відповідного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вказані розрахунки не були оскаржені.

Розрахунки які не оскаржені є узгодженими та є обов`язковими для виконання.

Щодо посилання скаржника на те, що нарахування і виплату пенсії ОСОБА_2 здійснює ГУ ПФУ у м. Києві та відповідачу не було відомо про вказані виплати, колегія суддів зазначає, що відповідно п. 6.8 Інструкції № 21-1, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 Інструкції № 21-1 для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Річні розрахунки за спірний період після надходження від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві направлялись підприємству відповідно до пункту 6.8 Інструкції 21-1: за 2022 рік лист від 28.02.2023 № 0500-0608-8/17173, за 2023 рік лист від 20.02.2024 № 0500-0608 8/16672, за 2024 рік лист від 19.02.2025 № 0500-0508-8/14497.Станом на 01.02.2022 року підприємство не мало заборгованості до бюджету Пенсійного фонду. Тобто, за пенсіонера ОСОБА_2 підприємство здійснювало відшкодування в повному обсязі. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2025 №2600-0504-9/100816 виплата пенсії ОСОБА_2 з січня 2025 року припинена у зв`язку з тим, що вона не пройшла ідентифікацію як ВПО.

Щодо посилання скаржника на те, що у наданих позивачем документах містяться розбіжності щодо розміру пенсії, зазначеного в розрахунку та відомостях про виплату пенсій, колегія суддів зазначає, що відповідно до наявних документів та пояснень позивача вбачається наступне.

Згідно електронної пенсійної справи ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 29.05.2019 відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058. Пільговий стаж особи складає 10 років 0 місяців 26 днів за період роботи з 06.04.2009 по 30.04.2019 на підприємстві ТОВ «Лікарня Сімейної Медицини».

З 01.03.2022 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 та Постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році». При цьому пунктом 7 даної постанови передбачено, що фінансування виплат, передбачених абз. 3 п. 1, п. 2-6 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір пенсії з жовтня 2022 по лютий 2023, яку отримала особа становить 2353,69 грн., що складає «загальний розмір пенсії» 2218,69 грн.+ «надбавка 135 грн на індексації 01.03.2022» 135,00 грн. Також сума поштового збору на доставку виплаченої пенсії за місяць склала 30,60 грн. (2353,69 грн. х 1,30 %). Отже, відповідно пункту 6.6 розділу 6 Інструкції у сформованих Розрахунках суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з жовтня 2022 по лютий 2023 графа 18 «Місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій» складається ((гр. 10 «Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на виплату пенсій» + гр. 11«Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на доставку пенсій (% від гр. 10)») x гр. 15 «Частка плати цього підприємства»), а саме 2218,69 грн.+28,84 грн.(2218,69 х 1,30 %) х 100% = 2247,53 грн.

З 01.03.2023 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 та Постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році». При цьому пунктом 12 даної постанови передбачено, що фінансування виплат, передбачених п. 6-8 та абз. 2 п. 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір пенсії з березня 2023 по лютий 2024, яку отримала особа становить 2760,00 грн., що складає «загальний розмір пенсії» 2619,37 грн.+ «Доплата особам, яким не виповнилося 70 років» 140,63 грн. Також сума поштового збору на доставку виплаченої пенсії за місяць склала 35,88 грн. (2760,00 х 1,30 %). Отже, з березня 2023 по лютий 2024 графа 18 «Місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій» складається ((гр. 10 «Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на виплату пенсій» + гр. 11«Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на доставку пенсій (% від гр. 10)») x гр. 15 «Частка плати цього підприємства»), а саме 2619,37 грн.+34,05 грн.(2619,37х1,30 %) х 100% = 2653,42 грн.

З 01.03.2024 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 та Постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2024 році». При цьому пунктом 5 даної постанови передбачено, що фінансування виплат, передбачених підп. 6-7 п. 2 та абз. 2 п. 3 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір пенсії з березня 2024 по травень 2024, яку отримала особа становить 2980,00 грн., що складає «загальний розмір пенсії» 2813,57 грн.+ «Доплата особам, яким не виповнилося 70 років» 166,43 грн. Також сума поштового збору на доставку виплаченої пенсії за місяць склала 38,74 грн. (2980,00 х 1,30 %). Отже, з березня 2024 по травень 2024 графа 18 «Місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій» складається ((гр. 10 «Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на виплату пенсій» + гр. 11«Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на доставку пенсій (% від гр. 10)») x гр. 15 «Частка плати цього підприємства»), а саме 2813,57 грн.+36,58 грн.(2813,57х1,30 %) х 100% = 2850,15 грн.

З 01.06.2024 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсій відповідно до до абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058 та Постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2024 році». При цьому пунктом 5 даної постанови передбачено, що фінансування виплат, передбачених підп. 6-7 п. 2 та абз. 2 п. 3 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір пенсії з червня 2024, яку отримала особа становить 2980,00 грн., що складає «загальний розмір пенсії» 2962,79 грн.+ «Доплата особам, яким не виповнилося 70 років» 17,21 грн. Також сума поштового збору на доставку виплаченої пенсії за місяць склала 38,74 грн. (2980,00 х 1,30 %). Отже, з червня 2024 графа 18 «Місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій» складається ((гр. 10 «Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на виплату пенсій» + гр. 11«Підлягає відшкодуванню щомісяця, грн. фактичних витрат на доставку пенсій (% від гр. 10)») x гр. 15 «Частка плати цього підприємства»), а саме 2962,79 грн.+38,52 грн.(2962,79х1,30 %) х 100% = 3001,31 грн.

Отже, розрахунки відповідають сумі пенсії яка підлягає відшкодуванню.

Щодо посилання скаржника на відсутність підстав для сплати витрат на виплату і доставку пенсії у період коли підприємство не здійснювало господарської діяльності, колегія суддів зазначає, що законодавство такої підстави не містить.

Так, пункт 6.3, 6.8 статті 6 Інструкції № 21-1 забороняє Пенсійному фонду направляти на адресу підприємства розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, саме, у разі його ліквідації без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

Проте, як зазначено скаржником, не здійснено ліквідацію або банкрутство.

Щодо посилання скаржника на те, що після відновлення господарської діяльності у 2024 р. часткового було погашені витрати на виплату і доставку пенсії, на підставі Розрахунку отриманого від позивача від 13.03.2024 №7359/Р, надісланого разом з листом від 18.03.2024 №0500-0608-8/25937, тобто виконано свій обов`язок саме щодо періоду з якого підприємство здійснює свою господарську діяльність, колегія суддів зазначає, що вищевказані кошти позивач зараховує у рахунок 2022 року, тобто, зараховано сплачені сум у порядку календарної черговості її виникнення у рахунок заборгованості, що відповідає вимогам Інструкції.

Як вже зазначалось отримані розрахунки у встановлені законодавством України строки і порядку відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені, загальна сума заборгованості за спірний період, на час подання позову, не сплачена.

Станом на теперішній час підприємством не відшкодовано Головному управлінню згідно з виставленими розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону 1788 до набрання чинності Законом № 2148 та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 на загальну суму 102 026,78 грн .

Посилання відповідача на обов`язок позивача направити разом з розрахунками документів про підтвердження понесених витрат (витрат на виплату та доставку пенсій), колегія суддів не приймає, оскілки чинними вимогами законодавства не передбачено надіслання на адресу підприємства зазначених документів, як додатків до розрахунків.

Відповідач не наводить обґрунтувань помилковості здійсненного позивачем розрахунку. Також, як вже зазначалось, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/18421/19 зазначив, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як зазначалось, наявні розрахунки є достатніми доказами на підтвердження суми боргу, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає правомірним стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за спірний період, оскільки відповідач доказів добровільного погашення заборгованості не надав.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Лікарня сімейної медицини на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 р. у справі № 200/1547/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 р. у справі № 200/1547/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 25 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць