Справа № 440/14281/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/14281/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні матеріали справи №440/14281/25 за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, Приватне акціонерне товариство "АВТОКРАЗ" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коротких Д.Г. про закінчення виконавчого провадження №74513301 від 05.08.2025.

Позовна заява здана на пошту 15.10.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийнята державним виконавцем постанова про закриття виконавчого провадження на підставі пункту 11 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", на думку позивача, є протиправною, оскільки невиконання боржником ПАТ "АвтоКрАЗ" судового рішення про зобов`язання приведення у готовність захисну споруду не свідчить про те, що воно не може бути виконано без його участі відповідно до частини 3 статті 63 ЗУ "Про виконавче провадження". Позивач звертає увагу суду, що виконання судового рішення не можна ставити в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це невілюватиме значення самого права звернення до суду як способу захисту і забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/14281/25. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області та Приватне акціонерне товариство "АВТОКРАЗ". Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.11.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи ПАТ "АвтоКрАЗ", в яких представник проти позовних вимог заперечував, просив у їх задоволенні відмовити. Вказував на те, що ПАТ "АвтоКрАЗ" постійно проводяться дії, спрямовані на ремонт та відновлення вказаних споруд, що підтверджується відповідними актами ДСНС за результатом періодичних перевірок. Адже кожен наступний акт відображає роботу Товариства щодо покращення стану бомбосховищ. Крім того, враховуючи досить складну фінансово-економічну ситуацію на підприємстві, яка викликана багаторічним провадження в справі про банкрутство Товариства, подальшим примусовим стягненням коштів на погашення відкритих виконавчих проваджень, спрямуванням усіх зусиль на забезпечення потреб Сил оборони України, дії з приведення захисних споруд у готовність до використання, здійснюються з урахуванням реальних можливостей.

21.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити. Вказував на те, що спірна постанова винесена державним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства, а саме на підставі пункту 11 статті 39 ЗУ "Про виконавче провадження". Крім того вказує на те, що позивачем було оскаржено спірну постанову з порушенням строків, встановленого статтею 74 ЗУ "Про виконавче провадження".

24.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повністю підтримував позовні вимоги, просив їх задовольнити. Оскільки порядок та строки оскарження дій державного виконавця регулюються Законом України "Про виконавче провадження" як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки, передбачені ст.74 Закону. А тому, варто вважати, що строки на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, передбачені ст. 74 Закону, не порушено.

25.11.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у якому заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства..

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 продовжено строк розгляду справи №440/14281/25 на двадцять календарних днів.

Як слідує з матеріалів справи, заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 по справі №440/10823/23, що набрало законної сили, позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області (пр-т Свободи, 4а, м. Кременчук, Полтавська область, 39601) в інтересах держави в особі виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вул. Маршала Бірюзова, 26/1, м. Полтава, Полтавська область, 36007, ) до Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" (вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" щодо неприведення протирадіаційного укриття №60310, що перебуває на його балансі, в належний для експлуатації стан. Зобов`язано Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" привести у стан готовності захисну споруду - протирадіаційне укриття №60310, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коротких Д.Г. від 21.03.2024 ВП№74513301 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/10823/23, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 06.03.2024.

Постановою головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коротких Д.Г. від 05.08.2025 ВП№74513301 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/10823/23, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 06.03.2024.

Не погодившись з постановою головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коротких Д.Г. від 05.08.2025 ВП№74513301 про закінчення виконавчого провадження, заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури 15.10.2025 звернувся до суду з позовом у цій справі, зокрема здав позов на пошту.

Матеріали справи свідчать, що оскаржувану постанову головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коротких Д.Г. від 05.08.2025 ВП№74513301 про закінчення виконавчого провадження отримано позивачем 12.08.2025.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

За приписами частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: "Термін "дні", якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений статтею 120 Кодексу адміністративного судочинства України порядок обчислення процесуальних строків, зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм КАС України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кодекс адміністративного судочинства України регулює порядок оскарження саме до адміністративного суду рішення, дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення із позовною заявою, порядок її розгляду та ухвалення рішення пов`язані з наявністю винесеного за правилами КАС України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі ІV цього Кодексу "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах".

Стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів.

Відповідно до частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Також стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 3-1) спеціальної виписки з Реєстру аграрних нот, що генерується за допомогою програмно-технічних засобів Реєстру аграрних нот виключно для звернення стягнення за аграрною нотою; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень; 10) рішень Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторської палати України, які законом визнані виконавчими документами; 11) рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про застосування заходів реагування у вигляді штрафу.

Таким чином, стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.

Як вже зазначалося вище, відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Особливості судового провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Таким чином, статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право вибору особи порядку оскарження рішень державного виконавця. При цьому, такі оскарження є альтернативним способом захисту своїх прав.

Скориставшись альтернативним способом захисту своїх прав на оскарження рішень державного виконавця, а саме зверненням з позовною заявою до суду, де відповідачем є відповідний орган ДВС, учасник виконавчого провадження повинен керуватися статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено десятиденний строк для звернення, від дати отримання таких рішень, який обчислюється календарними днями.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №440/1290/19.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом у цій справі з пропуском десятиденного строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України (строк звернення до суду почав свій перебіг з 13 серпня 2025 року та закінчився відповідно 22 серпня 2025 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 зазначила, що запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Відтак, суд відхиляє доводи прокурора про те, що введення на території України воєнного стану зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

За змістом статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати причини поважності пропущеного строку.

Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене вище, оскільки ця справа розглядається судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, то в даному випадку суд першої інстанції вважає за необхідне вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку та встановлює заступнику керівника Кременчуцької окружної прокуратури десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали суду для подання до суду заяви для поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності пропуску строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 229, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Встановити заступнику керівника Кременчуцької окружної прокуратури десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали суду для подання до суду заяви для поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності пропуску строку звернення до суду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя Г.В. Костенко