Справа № 160/23909/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.
Суть спору: 20 серпня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій позивач просить суд:
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області йому протиправно відмовлено у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено проводити без повідомлення (виклику) сторін.
05 вересня 2025 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач вказав, що позивач з 03.11.2015 отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Станом на день звернення із заявою про перехід на пенсію за віком заявнику виповилося 60 років 06 місяців. Страховий стаж позивача становить 19 років 11 місяців 16 днів, в тому числі страхового стаж до 01.01.2004 - 12 років 11 місяців 16 днів та за списком №1 - 7 років. З огляду на недостатність страхового стажу ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, а саме в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
09 вересня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшли матеріали пенсійої справи позивача.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , громадянин України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 2015 року отримує пенсію по інвалідності.
17.07.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
Рішення №93 від 25.07.2025 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на день звернення за перерахунком пенсії (переведенням на пенсію за віком) заявнику виповнилося 60 років 06 місяців. Страховий стаж становить 19 років 11 місяців 16 днів, в тому числі страховий стаж до 01.01.2004 - 12 років 11 місяців 16 днів та за списком №1 - 7 років.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закон №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, за загальним правилом передбаченим частиною 2 статті 40 Закону N 1058, при обчисленні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується, серед іншого середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону №1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пункт 2 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає такі умови застосування права на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, визначені ч.2 ст.33 цього Закону для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком: - набуття статусу непрацюючої особи; - досягнення пенсійного віку (60 років), передбаченого статтею 26 цього Закону; - наявність страхового стажу (35 років), зазначеного в абзаці 1 частини 1 статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності стажу 32 років починаючи з 01 січня 2025 року до 31 грудня 2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, страховий стаж позивача становить 19 років 11 місяців 16 днів, в тому числі страховий стаж до 01.01.2004 - 12 років 11 місяців 16 днів та за списком №1 - 7 років.

Отже, позивач не має необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком, а тому рішення про відмову у перерахунку пенсії №93 від 25.07.2025 прийнято у спосіб та у відповідності до чинного законодавства, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Щодо категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, і відповідно, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону №1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ №1-р/2020).

Дане рішення Конституційного Суду України стосується осіб, які працювали на посадах за Списком №1 до 01.04.2015 і станом на час внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII мали легітимне очікування на призначення пенсії у віці 50 років (чоловіки).

Аналогічні висновки містяться в пункті 100 рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №360/3611/20. Так, Верховний Суд вказав, що до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону №1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ №1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Отже, суд вважає, що рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 не підлягає застосуванню в межах спірних правовідносин, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії позивач вже досяг пенсійного віку, що виключає необхідність в призначенні пільгової пенсії. Також, позивач станом на 01.04.2015 не мав необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії.

З огляду на відмову у задоволенні позову розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон