Справа № 560/1771/26
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1771/26
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2026 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №352о/с від 13.10.2025 про звільнення відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору контролю за обігом зброї Хмельницького районного управління поліції ГУНП, з 13.10.2025.

Ухвалою суду від 06.02.2026 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, викладені у клопотанні позивача від 04.02.2026. Позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху.

Вказано, що недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом надання до суду надання до суду письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду, якщо такі є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 19.02.2026 клопотання ОСОБА_1 задоволено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.02.2026, на вісім днів з дня отримання цієї ухвали.

До суду надійшла заява позивача, в якій він просить поновити строк на звернення до суду. Зазначає, що 13 січня 2026 року ним укладено договір про надання правничої допомоги з представником - адвокатом Кучеруком Т.М. До зазначеної дати позивач об`єктивно не мав можливості скористатись професійною правничою допомогою з огляду на необхідність здійснення професійного догляду за своїми батьками, а також у зв`язку з особливостями виконання обов`язків за новим місцем роботи.

На думку позивача, зазначені обставини в сукупності істотно ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду та отримання кваліфікованої правничої допомоги.

Після укладення договору про надання правничої допомоги представником позивача було вжито всіх необхідних заходів для належної підготовки процесуальних документів, збирання доказів та формування правової позиції. У розумний строк, а саме протягом одного місяця з моменту укладення договору, позовну заяву в інтересах позивача подано до суду.

Таким чином, на переконання позивача, строк звернення до суду пропущено з поважних причин, що підтверджуються наведеними обставинами, а після усунення перешкод він діяв добросовісно, без невиправданих зволікань та у максимально стислий строк реалізував своє право на судовий захист.

Щодо цієї заяви суд зазначає та враховує наступне.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині п`ятій статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Не звернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

У постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 9901/425/19 Велика Палата Верховного суду зазначила, що у випадку, коли особа вважає, що її права при прийнятті, проходженні або звільненні з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту у судовому порядку.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

У позовній заяві позивач оскаржує наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 352о/с від 13.10.2025 про звільнення зі служби.

Таким чином, про порушення своїх прав чи інтересів оскаржуваним рішенням позивач повинен був дізнатися 13.10.2025.

Однак до суду позивач звернувся лише 04.02.2026, тобто з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий значний пропуск строку ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 13 січня 2026 року ним укладено договір про надання правничої допомоги з представником - адвокатом Кучеруком Т.М. До зазначеної дати позивач, за його твердженням, об`єктивно не мав можливості скористатися професійною правничою допомогою у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьками, а також з огляду на особливості виконання обов`язків за новим місцем роботи.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки позивача.

Що стосується відліку строку звернення із адміністративним позовом, слід зазначити, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність щодо обставин прийняття певного рішення; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про існування самого оскаржуваного рішення й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Щодо посилань позивача на обставини, пов`язані з необхідністю догляду за матір`ю та батьком, суд зазначає, що такі доводи не свідчать про наявність достатніх і переконливих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та для його поновлення.

Зокрема, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження доводів щодо необхідності постійного догляду за батьками, здійснення ним такого догляду протягом тривалого часу, а також щодо відсутності інших членів сім`ї (близьких осіб) або відсутності у них можливості здійснювати відповідний догляд у разі потреби.

Крім того, позивач не навів належних обґрунтувань та не конкретизував, яким саме чином зазначені обставини об`єктивно перешкоджали йому своєчасно реалізувати право на звернення до адміністративного суду в межах строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звернутися за правничою допомогою раніше.

Отже, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, є суб`єктивними і не пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає неповажними наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом, а тому позов слід повернути позивачу.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, викладені у клопотанні позивача від 24.02.2026.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяД.А. Божук