Справа № 300/1651/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"02" березня 2026 р. справа № 300/1651/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяви про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №300/1651/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, Гринчишина Ігоря Ярославовича про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій.

Так, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 суд задовольнив заяву ОСОБА_1 та постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі.

За наслідками проведеного судового засідання 04.02.2026 судом винесено ухвали:

про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.02.2026 про розгляд справи №300/1651/25 у закритому судовому засіданні;

про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 20.05.2025 (вх. №13776/25) про уточнення позовних вимог в справі №300/1651/25 та про задоволення заяви ОСОБА_1 від 19.11.2025 (вх. №30322/25) про уточнення позовних вимог в справі №300/1651/25;

про закриття провадження у справі №300/1651/25 в частині позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до адвоката Гринчишина Ігоря Ярославовича про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди;

про відмову у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідачем ОСОБА_3 ;

про закриття підготовчого провадження в адміністративній справі №300/1651/25 та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.03.2026 о 10:00 год.

27.02.2026 ОСОБА_1 подав суду заяву про відвід судді Кафарського В.В. та секретаря судового засідання, яку заявник мотивував тим, що головуючий суддя «не дав розпорядження видати йому ухвали суду, а пішов у відпустку». Також вказує, що секретар судового засідання не видала йому ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог, заявлених до адвоката.

Таким чином, суд, зважаючи на зміст поданої заяви, зауважує, що фактично позивач має сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді, а також не згідний з процесуальними діями секретаря судового засідання.

Так, відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Виключні підстави коли суддя не може брати участь в розгляді справи та підлягає відводу визначені статтею 36 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи та підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 39 КАС України передбачено, що заявник звільняється від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу виключно у випадку встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу.

Однак, в заяві про відвід судді, обставини, визначені пунктами 1-3, 5 частини першої статті 36, статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначені, не наведено доказів особистої зацікавленості судді в результаті розгляду справи, а відтак, на позивача покладений обов`язок доведення підставності сумніву в неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні факти, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

Також суд зазначає, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді для його відводу недостатньо, так як у сторони обов`язково повинні бути наявні обґрунтовані підстави для цього сумніву.

Отже, доводи заявника про упередженість судді є безпідставними та не підтвердженими. При цьому, суд зауважує, що фактично заявник, зважаючи на наведені у заяві мотиви, не згідний з процесуальними рішеннями і діями судді в процесі розгляду справи.

З цього приводу суд звертає увагу, що частиною 4 статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, при розгляді заяви про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не наведено підстав для відводу, визначених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Більше того, як свідчать розписки, наявні в матеріалах справи, ОСОБА_1 09.02.2026 отримав п`ять винесених ухвал суду від 04.02.2026 (а.с. 189-193).

Окрім цього, в межах даної справи позивач вже не вперше заявив відвід.

Так, 17.12.2025 позивач подав суду заяву від 16.12.2025 про відвід головуючого судді по справі Кафарського В.В. через сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді по даній справі (т. 2 а.с. 106).

Ухвалою суду від 18.12.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кафарського В.В. в адміністративній справі №300/1651/25 відмовлено. При цьому, в ухвалі констатовано, що заява позивача про відвід судді по справі є необґрунтованою та безпідставною.

09.01.2026 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про відвід судді Кафарського В.В., у якій заявник вказав на порушення головуючим суддею процесуальних норм законодавства.

Ухвалою суду від 15.01.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.01.2026 про відвід судді Кафарського В.В. від розгляду адміністративної справи №300/1651/25 відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює подану заяву про відвід як можливе зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Згідно частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що дану справу слід передати для вирішення питання про відвід іншому судді.

Щодо доводів заявника про відвід секретаря судового засідання, то суд зазначає, що частиною 1 статті 38 КАС України передбачено, що секретар судового засідання не може брати участі в адміністративному процесі та підлягає відводу (самовідводу) з підстав, визначених у частині першій статті 36 цього Кодексу.

Однак, суд констатує, що в заяві в частині відводу секретаря судового засідання ОСОБА_1 не вказано обставини, визначених пунктами 1-3, 5 частини першої статті 36, статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України, як і не наведено доказів особистої зацікавленості секретаря судового засідання в результаті розгляду справи, а відтак, на позивача покладений обов`язок доведення обґрунтованості відводу секретаря судового засідання з підстав сумніву в її неупередженості або об`єктивності з посиланням на конкретні факти, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

Водночас, суду таких доказів не наведено.

Окрім того, як уже зазначено вище, наявні в матеріалах справи розписки свідчать про те, що секретар судового засідання виконала свої посадові обов`язки, а саме позивач отримав 09.02.2026 п`ять винесених ухвал суду від 04.02.2026 (а.с. 189-193), в тому числі і ухвалу про закриття провадження у справі №300/1651/25 в частині позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до адвоката Гринчишина Ігоря Ярославовича про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди.

Отже, враховуючи вищевикладене, оскільки конкретних обставин, які викликають сумнів у неупередженості секретаря судового засідання, позивачем у заяві про відвід не наведено, подана заява в цій частині є безпідставною та необґрунтованою, та, як наслідок, до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Передати адміністративну справу №300/1651/25 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню, окремо від рішення суду.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.