Справа № 520/29044/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про витребування доказів

02 березня 2026 року справа № 520/29044/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) питання щодо витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про скасування звернення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- скасувати звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 , надісланого у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, що надійшло 12.08.2025 року до Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Харківській області щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію зареєстроване в ІКС ІПНП за № 26141 від 12.08.2025 року.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 257 КАС України, суд вважає за можливе розглянути питання про витребування доказів у цій справі без повідомлення учасників справи - в порядку письмового провадження.

Суд зауважує, що представник позивача, звертаючись до суду, в якості викладу обставин спору, зокрема, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , звертаючись до органів Національної поліції із зверненням щодо розшуку позивача, вважав, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене положеннями ст. 210, 210-1 КУпАП, а саме: не став на військовий облік за місцем перебування як ВПО. Позивач з цим не погоджується, в позовній заяві зазначено, що відповідно до Витягу розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 31.10.2025 року дані стосовно наявності у ОСОБА_1 статусу внутрішньо переміщеної особи в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні.

Суд зауважує, що згідно приписів частини 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що за змістом наведеної норми суб`єкт владних повноважень має доводити правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, проте це не позбавляє позивача обов`язку довести інші обставини, за яких сталося порушення його права та, зокрема ті, що стосуються факту і обсягу такого порушення.

В зв`язку з цим суд зазначає, що згідно із сформульованими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21 стандартами доказування обставин спору:

1) покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були;

2) суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Суд відмічає, що у силу ч.4 ст.44, ч.2 ст.78, ч.3 ст.78, п.4 ч.5 ст.160, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.4 ст.162 КАС України обов`язок повідомлення суду усіх обставин справи та підтвердження доводів про існування цих обставин відповідними доказами покладений, насамперед на учасників справи сторони спору.

Окрім того, суд згідно з ч.4 ст.9 КАС України обтяжений законодавцем обов`язком встановити об`єктивну істину у кожному спорі за власною ініціативою безвідносно до стану виконання учасниками справи сторонами спору згаданого вище процесуального обов`язку.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 06.06.2024р. у справі №400/1217/23:

1) Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі;

2) Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності;

3) Обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач. Позивач повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви. В разі неможливості самостійно представити такі докази, позивач повинен про це повідомити суд та зазначити причини, з яких доказ не може бути подано. Крім того, позивач вправі подати до суду клопотання про витребування доказів, із зазначенням причини неможливості самостійного їх представлення та наведенням вжитих ним для цього заходів.;

4) Посилання позивача на те, що в силу вимог частини другої статті 77 КАС України обов`язок доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З врахуванням викладеного слід наголосити на тому, що до позовної заяви представником позивача було надано копію роздрукування з мобільного застосунку "Рзерв+" щодо Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 31.10.2025 р., за яким місцем фактичного проживання позивача зазначено: АДРЕСА_3 . Так само, з доданого роздрукування мобільного застосунку "Рзерв+" від 05.09.2025р. вбачається, що адресою проживання позивача є: АДРЕСА_3 .

Також, слід зазначити, що до позовної заяви додано Витяг з Реєстру територіальної громади № 2025/016015792 від 30.10.2025р., з якого слідує, що ОСОБА_1 раніше був 02.10.2018р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , позивач знятий з реєстрації за вказаною адресою 20.02.2025р., тобто вбачається зміна місця проживання.

Суд зазначає, що за принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, закріпленого у ст. 9 КАС України, суд вжив визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі шляхом витребуванні доказів у відповідача. Суд ще раз повторює, що згідно приписів ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Відповідно до ст. 76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, суд зауважує, що не зобов`язаний відшукувати докази на підтвердження доводів позовної заяви, їх має надати позивач. На даний час до позовної заяви позивачем не надано доказів на обгрунтування доводів позовної заяви, а саме: стосовно того, що позивач проживає та зареєстрований за своїм попереднім місцем проживання: АДРЕСА_4 , а отже не змінював місця проживання. Не надано також і доказів того, що позивач став на військовий облік за адресою: АДРЕСА_3 .

Внаслідок цього адміністративна справа не містить докази, які можна вважати достатніми для ухвалення рішення у справі, а відтак суд вважає за необхідне витребувати відповідні докази у позивача.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання у доказів позивачем - позовна заява може бути залишена без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 72, 77, 79, 80, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Витребувати від позивача - ОСОБА_1 належним чином засвідчені докази на обгрунтування позовних вимог, з урахуванням висновків цієї ухвалиа саме:

відомості або копії документів, які підтверджують, що позивач не змінював місце проживання протягом спірного у цій справі періоду на відмінне від зареєстрованого 02.10.2018р. - АДРЕСА_4 , де позивача було знято з реєстрації 20.02.2025р.;

відомості або копії документів, які посвідчують взяття ОСОБА_1 на військовий облік за адресою проживання : АДРЕСА_3 .

Надати позивачу строк три календарних дні з моменту отримання копії даної ухвали для надання витребуваних доказів до суду.

Запропонувати надати пояснення щодо наданих доказів.

Роз`яснити, що за неподання витребуваних доказів без поважних причин, суд застосовує наслідки, визначені згідно Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, справа може бути розглянута на підставі наявних доказів, а у разі неподання доказів позивачем - також позовна заява може бути залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.В. Григоров