Справа № 520/30580/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 лютого 2026 року № 520/30580/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням: у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. у розмірі 15 мільйонів гривень, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, в порядку спадкування за законом відповідно свідоцтва, про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025).

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) продовжити здійснювати щомісячні виплати сум одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 грн. - призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-14 про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, шляхом нарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 , брала безпосередню участь у бойових діях, відповідно довідки №350/1 від 08.12.2016 року.

24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 23 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №68).

Відповідно Акту №70/01/2024 про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби майор ОСОБА_3 (сестра позивача) внаслідок протиправних дій невстановлених осіб, в умовах збройної агресії російської федерації, які вчинені шляхом застосування ракетного озброєння збройними силами рф, отримала поранення несумісне з життям.

Згідно акту №70-2024 розслідування нещасного випадку (випадку смерті) , що стався ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09 год. 52 хв. встановлено відомості про потерпілих осіб. Майор ОСОБА_3 , офіцер відділу аналітичного забезпечення та поточного планування штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стаж служби загальний 20 років 09 місяців 26 днів, стаж служби на посаді 01 рік 08 місяців 24 дні. Відомості про членів сім`ї загиблої: мати ОСОБА_4 , 1948 року народження.

З витягів з Журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 №212 гриф від ІНФОРМАЦІЯ_6, відеоматеріалу, наданого відділом зв`язку та інформаційних систем ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 о 09 годині 52 хв. збройними силами рф було здійснено ракетний удар (попередньо ракетою Іскандер -М) по міському пункту управління ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Внаслідок удару поранення несумісні з життям отримали сім військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед яких і ОСОБА_3 . Причиною смерті майора ОСОБА_3 стала «Вибухова травма».

Відповідно лікарського свідоцтва про смерть №10-12/2270-ДМ/2024 смерть ОСОБА_3 настала внаслідок мінно-вибухової травми.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В подальшому за зверненням ОСОБА_2 (матері позивача) прийнято рішення у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р.у розмірі 15 мільйонів гривень, яке наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС призначено. Батько загиблої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 21.09.2023р. інших осіб які б могли претендувати на виплату ОГД не має. У шлюбі ОСОБА_3 не перебувала , дітей нє мала.

Так як, виплати призначеної ОГД здійснюються поетапно, перший платіж - 20% від загальної суми призначеної допомоги, здійснюється не пізніше 5 робочих днів з моменту надходження коштів до відповідного органу. Платежі, які лишились після виплати першої частини ОГД виплачуються рівними частками протягом 40 місяців (тобто по 1/40 кожного місяця).

Враховуючи дану обставину ОСОБА_4 за життя отримала лише частину призначеної їй у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 під час захисту Батьківщини ОГД .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

Відповідно інформації наданої відповідачем на запит нотаріуса залишок, з призначеної ОСОБА_2 ОГД у сумі 15 мільйонів гривень на день смерті ОСОБА_2 складає 11700000,00 грн.

Натомість ОСОБА_4 отримала частину ОГД призначену їй у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 під час захисту Батьківщини та ІНФОРМАЦІЯ_8 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв та оформив ОСОБА_1 (позивач). 17 червня 2025 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно даного свідоцтва зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025) спадщина на яку видано дане свідоцтво, складається з залишку невиплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 (одинадцять мільйонів сімсот тисяч гривень 00 копійок), призначеної померлій у зв`язку з загибеллю її дочки, ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою №09/1064-25-ВИХ, виданої 21.01.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

25.09.2025 року представником позивача направлено на адресу Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву в якій остання повідомила, що згідно документі наданих позивачем вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 при захисті Батьківщини загинула його сестра ОСОБА_3 . З заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомогу у зв`язку з загибеллю доньки до Держави прикордонної служби звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мати загиблої. За результатами розгляду поданих ОСОБА_6 документів комісія при ДПС прийняла рішення у формі висновку про призначення ОГД, який було затверджено керівником відповідного органу Держприкордонслужби.

Інші особи за призначенням ОГД не зверталися, так як загибла ОСОБА_3 дітей не мала, у шлюбі не перебувала, батько - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 16.12.2024р.

Відповідно до пункту 3 Інструкції № 383 звернення громадянки ОСОБА_7 розглянуто комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом якого прийнято рішення у формі висновку від 17.11.2024 № 03.7/17853/24-Вн, про призначення ОГД, яке наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 № 753-ОС призначено.

Норми Закону № 2011-ХП, ПКМУ № 168 та Інструкції № 383 не передбачають переходу права ОГД і призначається особам, які мають право на її отримання не момент загибелі військовослужбовця. Рішення про виплату ОГД та її розподіл відповідно до пункту 4 статті 16і Закону № 2011 -XII було прийнято Східним регіональним управлінням у формі висновку, повторне призначення чи виплат; іншим особам не передбачена.

На підставі вищезазначеного, виплата ОГД можлива виключно членам сім загиблої, визначених ПКМУ № 168, за умови подання відповідних документів, які підтверджують їх статус, брат загиблої, у коло таких осіб не входить, а тому у виплаті ОГД відмовлено через відсутність повноважень, способу нарахування ОГД спадкоємцям.

Проте, позивач вважає вказані дії протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересами.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно частин першої, другої статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232- XII (далі Закон №2232-ХП) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХП встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Суд вказує, що частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого військовослужбовця.

За правилами частини першої статті 16-1 Закону N 2011-ХП у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягай повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.

За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) га утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.

Одноразова грошова допомога виплачується:1)членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі N 560/17953/21.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону N 2011-ХІІ, а саме; члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (в редакції статті 16-1, чинній на дату смерті військовослужбовця) та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (в редакції статті 16-1, чинній на момент звернення позивачки із заявою та прийняття спірного рішення відповідача).

Статтею 41 Закону N 2232-ХП передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 N 2011-ХП (далі - Закон N 2011-ХП) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 N 2011-ХП (далі Закон N 2011) передбачено: соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до статті 2 Закону N 2011-ХП, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст.3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.

Частинами 1 та 2 статті 16 Закону N 2011-ХП визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Статтею 16-1 Закону N 2011-ХІІ передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 16-1 Закону N 2011-ХІІ визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини третьої статті 16-2 Закону N 2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами першою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону N 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

У зв`язку з введенням воєнного стану в України, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 « Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» було встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1. цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

За загальним правилом, визначеним пунктом 2 постанови № 168 днем виникнення у членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.І ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на те, що залишок одноразової грошової допомоги входить до складу спадкового майна та успадковується за загальними правилами, визначеними Цивільним, кодексом України для оформлення права на спадщину необхідно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса за останнім місцем проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що 22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача заяву підписану власноручно додавши документи відповідно переліку, як про те зазначено було у відповіді відповідача.

19.11.2025 року на поштову адресу позивача надійшла відповідь про розгляд заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якої відповідачем зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-І2 ПКМУ № 168, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118і Кодексу цивільного захисту України та пункті 4 статті 16і Закону № 2011-ХП.

Суд вказує, що відповідно до пункту 4 статті 16і Закону № 2011-ХП до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1 -3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011 -XII. належать:

«.. .діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»...».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно доказів наявних у позивача вбачається та не заперечується відповідачем, що за зверненням ОСОБА_2 (матері позивача) прийнято рішення у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №108 від 28.02.2022р.у розмірі 15 мільйонів гривень, яке наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.1 1.2024 №753 -ОС призначено. Батько загиблої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 21.09.2023р. інших осіб які б могли претендувати на виплату ОГД не має. У шлюбі ОСОБА_3 не перебувала , дітей не мала. ОСОБА_4 отримала частину ОГД призначену їй у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 під час захисту Батьківщини та ІНФОРМАЦІЯ_8 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв та оформив ОСОБА_1 (позивач).17 червня 2025 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно даного свідоцтва зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025) спадщина на яку видано дане свідоцтво , складається з ЗАЛИШКУ невиплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 (одинадцять мільйонів сімсот тисяч гривень 00 копійок), призначеної померлій у зв`язку з загибеллю її дочки, ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою №09/1064-25-ВИХ, виданої 21.01.2025 року Східного регіонального управління.

Отже, на момент смерті матері позивача - отримувача ОГД частина цієї ОГД вже була виплачена та знаходилася на банківському рахунку померлої.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто наразі право позивача на отримання в порядку спадкування належних виплат підтверджене свідоцтвом про право на спадщину.

Враховуючи, що ОСОБА_4 (спадкодавець, мати позивача) за життя належним чином реалізувала своє право на отримання одноразової грошової допомоги, встигла її оформити та частково отримати, а також те, що позивач спадщину після смерті матері прийняв, останній вважає, що набув право вимоги до відповідача на отримання частку недоотриманої одноразової грошової допомоги у вигляді щомісячних виплат сум, адже це право належало спадкодавець

Згідно з частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно,- розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожні особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися де адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкт; владних, повноважень порушені. її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 Кодексу адміністративного судочинстві України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються і засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, право позивача на отримання спірних коштів охоплюється не його правом на отримання одноразової допомоги у розумінні Закону № 2011-ХІІ, а положеннями цивільного законодавства, зокрема статтями 1218 та 1227 Цивільного кодексу України, та прямо гарантується Конституцією України.

Щодо вимоги визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_2 ) щодо не нарахування ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , то суд вказує, що в цій частині позов не підлягає задоволенню, так як згідно досліджених судом документів, вказана сума одноразової грошової допомоги вже була нарахована померлій ОСОБА_2 , за зверненням ОСОБА_2 (матері позивача) прийнято рішення у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р.у розмірі 15 мільйонів гривень, яке наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС призначено, а тому в цій частині позову суд відмовляє.

Щодо вимоги зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) продовжити здійснювати щомісячні виплати сум одноразової грошової допомоги на банківський рахунок позивача НОМЕР_9 відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", то суд вказує, що вказане питання вирішується під час виконання рішення, а тому в цій частині позову суд відмовляє.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243 - 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_2 ) щодо не виплати ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням: у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. у розмірі 15 мільйонів гривень, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, в порядку спадкування за законом відповідно свідоцтва, про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) продовжити здійснювати щомісячні виплати сум одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000, (одинадцять мільйонів сімсот тисяч) 00 коп. - призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-14 про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, шляхом нарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.