Справа № 534/3593/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2026 р.Справа № 534/3593/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 року по справі № 534/3593/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянтом також заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що на даний момент він опинився у складних життєвих обставинах. У зв`язку з конфліктною ситуацією та оскарженням дій ТЦК, він фактично позбавлений можливості отримувати стабільний дохід. Вказує, що має статус особи, що перебуває у СЗЧ (самовільне залишення частини), що призвело до повного припинення виплат грошового забезпечення, а будь-яке офіційне працевлаштування для нього неможливе, а наявних заощаджень ледь вистачає на забезпечення базових життєвих потреб. На підтвердження обставин незадовільного майного стану надав довідку ОК-5 від 19.02.2026.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 відступивши від своїх попередніх позицій, наголосила, що частина перша статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України Про судовий збір конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Так, зокрема, приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір визначено, що суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області із позовними вимогами у грудні 2025 року.

Надалі, ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 25.12.2025 справу № 534/3593/25 передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Отже, попереднім календарним роком, який передує року звернення до суду є 2024 рік.

В свою чергу, надана позивачем довідка форми ОК-5 від 19.02.2026 не містить інформації про суми нарахованих позивачу виплат (чи про відсутність нарахування таких виплат) саме за 2024 рік.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати (п.п. 12 пункту D).

Колегія суддів звертає увагу, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору та надані ним докази, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки скаржником не надано належних доказів на підтвердження обставин, які викладені ним у заявленому клопотанні

При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, надавши відповідні докази на його обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 133 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) М.О. Семененко З.Г. Подобайло