Справа № 440/11181/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2026-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 р. Справа № 440/11181/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 15.10.25 по справі № 440/11181/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП"

до Головного управління ДПС в Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" (далі по тексту ТОВ «Гарант Ойл Групп», позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту ГУ ДПС у Полтавській області, перший відповідач), Державної податкової служби України (далі по тексту ДПС України, другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 12483215/25392923 від 10.02.2025р.; №12483223/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483216/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483224/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483217/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483225/25392923 від 10.02.2025р.; №12483218/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483226/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483219/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483227/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483220/25392923 від 10.02.2025р.; №12483228/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483221/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483214/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483222/25392923 від 10.02.2025р, прийнятих за наслідком подання ТОВ «Гарант Ойл Групп» () Пояснень № 06/02-1 від 06.02.2025 року, якими Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192) відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, сформованих Позивачем на Комунальне підприємство «Благоустрій» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади ();

- зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Гарант Ойл Групп» () на Комунальне підприємство «Благоустрій» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади () Податкові накладні: № 110 від 07.02.2024 року, № 407 від 30.04.2024 року, № 465 від 16.05.2024 року, № 563 від 12.06.2024 року, № 611 від 28.06.2024 року, № 668 від 11.07.2024 року, № 723 від 30.07.2024 року, № 765 від 15.08.2024 року, № 783 від 24.08.2024 року, №840 від 13.09.2024 року, № 864 від 24.09.2024 року, № 948 від 29.10.2024 року, № 993 від 15.11.2024 року, № 1049 від 04.12.2024 року, № 1188 від 20.12.2024 року, датою та часом подання їх на реєстрацію, який вказаний у відповідних квитанціях;

- визнати протиправними та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 12483037/25392923 від 10.02.2025р.; №12483197/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483195/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483200/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483199/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483201/25392923 від 10.02.2025р.; №12483196/25392923 від 10.02.2025р.; № 12483202/25392923 від 10.02.2025р., прийнятих за наслідком подання ТОВ «Гарант Ойл Групп» () Пояснень № 06/02-2 від 06.02.2025 року, якими Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192) відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкових накладних, сформованих позивачем на Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» ();

- зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Гарант Ойл Групп» () на Комунальне підприємство «Керуюча компанія «Мій дім-Бориспіль» () Податкові накладні: № 113 від 07.02.2024 року, № 212 від 07.03.2024 року, № 353 від 12.04.2024 року, № 415 від 01.05.2024 року, № 466 від 16.05.2024 року, № 487 від 23.05.2024 року, № 555 від 10.06.2024 року, № 683 від 17.07.2024 року, датою та часом подання їх на реєстрацію, який вказаний у відповідних квитанціях;

- визнати протиправними та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 12491063/25392923 від 11.02.2025р.; №12491064/25392923 від 11.02.2025р.; № 12491066/25392923 від 11.02.2025р.; № 12491065/25392923 від 11.02.2025р.; № 12491061/25392923 від 11.02.2025р.; № 12491068/25392923 від 11.02.2025р.; №12491062/25392923 від 11.02.2025р.; № 12491067/25392923 від 11.02.2025р., прийняті за наслідком подання ТОВ «Гарант Ойл Групп» () Пояснень № 06/02-5 від 06.02.2025 року, якими Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192) відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкових накладних, сформованих Позивачем на Державне підприємство «Національний академічний драматичний театр імені Лесі Українки» ( );

- зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Гарант Ойл Групп» () на Державне підприємство «Національний академічний драматичний театр імені Лесі Українки» ( ) Податкові накладні: № 117 від 08.02.2024 року, № 277 від 21.03.2024 року, № 524 від 03.06.2024 року, № 634 від 02.07.2024 року, № 808 від 03.09.2024 року, № 816 від 05.09.2024 року, № 872 від 27.09.2024 року, № 1019 від 25.11.2024 року, датою та часом подання їх на реєстрацію, який вказаний у відповідних квитанціях;

- визнати протиправними та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 12491072/25392923 від 11.02.2025 р.; №12491070/25392923 від 11.02.2025 р.; № 12491073/25392923 від 11.02.2025 р.; № 12491071/25392923 від 11.02.2025 р. № 12491069/25392923 від 11.02.2025 р., прийняті за наслідком подання ТОВ «Гарант Ойл Групп» () Пояснень № 07/02-1 від 07.02.2025 року, якими Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192) відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкових накладних, сформованих Позивачем на Державну організацію «КОМБІНАТ „ДНІПРО» ДЕРЖАВНОГО АГЕНТСТВА РЕЗЕРВУ УКРАЇНИ ();

- зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Гарант Ойл Групп» () на Державну організацію «КОМБІНАТ „ДНІПРО» ДЕРЖАВНОГО АГЕНТСТВА РЕЗЕРВУ УКРАЇНИ () Податкові накладні: № 119 від 09.02.2024 року, № 130 від 13.02.2024 року, № 328 від 06.04.2024 року, № 653 від 06.07.2024 року, № 946 від 28.10.2024 року, датою та часом подання їх на реєстрацію, який вказаний у відповідних квитанціях.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 по справі № 440/11181/25 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" до Головного управління ДПС у Полтавській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасувань рішень залишено без руху.

Встановлено позивачу строк для усунення недоліку упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недолік необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в сумі 87206,40 грн (за реквізитами: отримувач : ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд); або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Роз`яснено позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви вона буде повернута.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виснувався, що позивачем до неї не додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 87206,40 грн, тобто позовну заяву подано без додержання вимоги частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

29.08.2025 на виконання вимог вказаної ухвали суду першої інстанції, позивачем подано клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, у якому останній просив суд:

- зменшити ТОВ «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» () розмір судового збору у справі № 440/11181/25 до 30 280,00 грн (аналогічно до встановленого законом максимального розміру судового збору за вимогами майнового характера);

- відстрочити на 20 (двадцять) днів ТОВ «ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП» () строк сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грн, на підставі частини першої статті 133 КАС України.

В обґрунтування вимог вказаного клопотання зазначив, що сума судового збору у розмірі 87206,40 грн є дуже великою для позивача, а предметом спору у даній справі є рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних, які перешкоджають ТОВ «Гарант Ойл Групп» здійснювати господарську діяльність та прямо впливають на фінансову спроможність і можливість сплати судового збору.

Зауважив, що скрутний майновий стан позивача підтверджується Фінансовою звітністю малого підприємства за перше півріччя 2025 року, згідно з якою чистий прибуток ТОВ «Гарант Ойл Групп» становить 440,0 тис. грн, при тому, що вже сплачений позивачем загальний розмір судового збору по усіх судових провадженнях становить 656 470,40 грн, а розмір судового збору у справі № 440/11181/25 суд визначив у розмірі 87 206,40 грн. Отже, чистий прибуток позивача за перше півріччя 2025 року значно менший за розмір вже сплаченого судового збору для розгляду справ Полтавським окружним адміністративним судом, а з урахуванням визначеного судового забору у справі № 440/11181/25 у сукупності менший у два рази, і це також підтверджує відсутність можливості у позивача сплати судового збору у передбаченому розмірі.

Повідомив, що більшість клієнтів позивача є бюджетними організаціями, які через постійне блокування ПН не бажають продовжувати співпрацю та вимагають відшкодувати їм суму заблокованого податкового кредиту, що підтверджується долученими судовими рішеннями, що також прямо впливає на фінансовий стан позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 по справі № 440/11181/25 продовжено строк для усунення недоліку позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" до Головного управління ДПС у Полтавській області та Державної податкової служби в Україні про визнання протиправними та скасування рішень.

Встановлено позивачу строк для усунення недоліку - упродовж п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недолік необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в сумі 87206,40 грн (за реквізитами: отримувач : ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд); або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору

Роз`яснено позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви вона буде повернута.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру судового збору, що підлягає до сплати, суд виходив з того, що приписи частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" застосовуються лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Таким чином, оскільки позивач не відноситься до зазначених категорій осіб, суд не вбачав підстав для зменшення розміру судового збору чи відстрочення його сплати.

Врахувавши приписи частини 2 статті 121 КАС України, суд продовжив строк для усунення недоліку позовної заяви на п`ять днів з дня вручення цієї ухвали та роз`яснити позивачу порядок усунення такого недоліку.

На виконання вимог вказаної ухвали суду першої інстанції позивачем подано повторне клопотання про зменшення розміру судового збору та відстрочення строку на його сплату, в якому просив суд:

- зменшити ТОВ «Гарант Ойл Групп» розмір судового збору у справі № 440/11181/25 до 30 280,00 грн (аналогічно до встановленого законом максимального розміру судового збору за вимогами майнового характера);

- відстрочити на 20 (двадцять) днів строк сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грн на підставі частини першої статті 133 КАС України.

Проінформував, що скрутний майновий стан позивача підтверджується Фінансовою звітністю малого підприємства за перше півріччя 2025 року, згідно з якою чистий прибуток ТОВ «Гарант Ойл Групп» становить 440,0 тис. грн, при тому, що вже сплачений позивачем загальний розмір судового збору становить 656 470,40 грн, а розмір визначеного судом судового збору у справі № 440/11181/25 становить 87 206,40 грн. Отже, чистий прибуток Позивача за перше півріччя 2025 року значно менший за розмір вже сплаченого судового збору для розгляду справ Полтавським окружним адміністративним судом, а з урахуванням визначеного судового збору у справі №440/11181/25 у сукупності менший у два рази, і це також підтверджує відсутність можливості у позивача сплати судового збору у передбаченому розмірі.

На підтвердження можливості сплати судового збору в сумі 30 280,00 грн у справі №440/11181/25 у випадку відстрочення строку його сплати повідомлено, що позивач розраховує на повернення найближчим часом від ГУ ДПС у Полтавській області судового збору, сплаченого при розгляді справи № 440/6502/24, у якій рішення прийнято на користь ТОВ «Гарант Ойл Групп» та набрало законної сили, а також позивач очікує отримання доходу від операційної господарської діяльності за серпень 2025 року, що у сукупності має забезпечити сплату судовий збір у такому розмірі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 440/11181/25 повернуто позивачеві позовну заяву.

Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 року у справі № 440/11181/25, а справу № 440/11181/25 направити для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції протиправно не взято до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13.02.2025 у справі №580/7170/24, відповідно до якого юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Таким чином, вказував, що висновки суду першої інстанції про відсутність законодавчих підстав для зменшення розміру судового збору юридичним особам є помилковими.

Крім того, просив врахувати, що до клопотань від 29.08.2025 та від 09.09.2025 ТОВ «Гарант Ойл Групп» надавались всі належні докази про скрутний майновий стан, які необґрунтовано відхилені судом першої інстанції. Так, зокрема, у клопотанні від 29.08.2025 та від 09.09.2025 позивач вказував, що визначений ухвалою від 18.08.2025 судовий збір у розмірі 87 206,40 грн, є дуже великим для позивача, а оскільки предметом позову у справі №440/11181/25 є вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які регулярно та протиправно приймає Головне управління ДПС у Полтавській області, чим фактично перешкоджає здійсненню господарської діяльності позивачу, такі обставини прямо впливають на фінансову спроможність і можливість вчасно та в повному обсязі сплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Інші доводи аналогічні викладеним у поданих до суду першої інстанції клопотаннях.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Застосовуючи до позовної заяви ТОВ «Гарант Ойл Групп» правові наслідки, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що у встановлений судом строк вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху (з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліку позовної заяви) позивач не виконав та недолік позовної заяви у спосіб, встановлений судом, не усунув, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За вимогами частини 6 статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

За наслідком системного аналізу вказаних правових норм колегія суддів зазначає, що перелік підстав для залишення позовної заяви без руху, встановлений статтею 169 КАС України, та є вичерпним. Ухвала про залишення без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб, визначений судом, тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої позовної заяви.

Згідно із частиною 2 статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (в подальшому - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 3674-VI, судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 3028 гривні.

Частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 520/10578/19, 05 лютого 2021 року у справі № 400/2863/19, від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5145/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 400/6051/21 Верховний Суд сформулював висновок про те, що системний аналіз частини першої статті 6 Закону № 3674-VI, частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Відповідно, вимоги про скасування рішення відповідного контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язання її зареєструвати Верховний Суд визнає однією вимогою немайнового характеру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 зазначала, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивачем фактично заявлено тридцять шість вимог немайнового характеру, а саме: про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 12483215/25392923 від 10.02.2025; № 12483223/25392923 від 10.02.2025; № 12483216/25392923 від 10.02.2025; № 12483224/25392923 від 10.02.2025; № 12483217/25392923 від 10.02.2025; № 12483225/25392923 від 10.02.2025; № 12483218/25392923 від 10.02.2025; № 12483226/25392923 від 10.02.2025; № 12483219/25392923 від 10.02.2025; № 12483227/25392923 від 10.02.2025; № 12483220/25392923 від 10.02.2025; № 12483228/25392923 від 10.02.2025; № 12483221/25392923 від 10.02.2025; № 12483214/25392923 від 10.02.2025; № 12483222/25392923 від 10.02.2025, № 12483037/25392923 від 10.02.2025; № 12483197/25392923 від 10.02.2025; № 12483195/25392923 від 10.02.2025; № 12483200/25392923 від 10.02.2025; № 12483199/25392923 від 10.02.2025; № 12483201/25392923 від 10.02.2025; № 12483196/25392923 від 10.02.2025; № 12483202/25392923 від 10.02.2025, № 12491063/25392923 від 11.02.2025; № 12491064/25392923 від 11.02.2025; - № 12491066/25392923 від 11.02.2025; № 12491065/25392923 від 11.02.2025; № 12491061/25392923 від 11.02.2025; № 12491068/25392923 від 11.02.2025; № 12491062/25392923 від 11.02.2025; № 12491067/25392923 від 11.02.2025, № 12491072/25392923 від 11.02.2025; № 12491070/25392923 від 11.02.2025; № 12491073/25392923 від 11.02.2025; № 12491071/25392923 від 11.02.2025; № 12491069/25392923 від 11.02.2025.

Відтак, вимоги до ГУ ДПС щодо кожного окремого рішення про відмову в реєстрації конкретної податкової накладної і до ДПС України щодо зобов`язання її зареєструвати є однією вимогою з визначеним способом захисту порушеного права, що свідчить про правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку судового збору у розмірі 87206,40 грн (3028,00 грн х 36 х 0,8).

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 квітня 2023 року у справі № 300/3800/22.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно розрахував розмір судового збору, який позивачу необхідно сплатити за подання даного позову.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Отже, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас, у нормах частини другої статті 132 КАС України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

У питаннях зменшення розміру судових витрат, відстрочення та розстрочення судових витрат слід керуватися загальною нормою частини першої статті 133 КАС України, яка визначає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення сплати судових витрат, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2025 року у справі № 440/2803/25.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи наявність підстав для зменшення розміру судового збору ТОВ "Гарант Ойл Групп" покликається на незадовільний майновий стан, надаючи при цьому Фінасову звітність малого підприємства за перше півріччя 2025 року.

З приводу наведеного колегія суддів зауважує, що Фінасова звітність малого підприємства за перше півріччя 2025 року не свідчить про неможливість сплати позивачем судового збору в установленому порядку та розмірі, оскільки не відображає доходи підприємства за попередній 2024 рік, станом на дату подання позовної заяви (12.08.2025) та клопотань від 29.08.2025 та від 09.09.2025.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що чистий прибуток позивача, відображений у Фінасовій звітності малого підприємства за перше півріччя 2025 року є лише кінцевим фінансовим результатом діяльності підприємства за певний період, зокрема, за перше півріччя 2025 року і не відображає фактичної наявності вільних коштів, які можуть бути спрямовані на сплату судового збору.

При цьому, позивач не був позбавлений можливості на підтвердження зазначених у клопотанні обставин подати до суду довідку податкового органу про одержані доходи за попередній календарний рік, а також довідку про перелік відкритих в банківських установах розрахункових та інших рахунків та відповідні довідки із цих банківських установ про стан рахунків ( в тому числі банківські документи про відсутність на рахунку коштів); довідки, що у заявника відсутнє рухоме чи нерухоме майно, цінні папери, акції, активи у фінансових установах, тощо, однак таких дій не здійснив.

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2023 року у справі № 640/20564/21.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2020 у справі № 420/1582/19, від 17.09.2020 у справі №460/3138/19 зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Тобто, саме на заявника покладається обов`язок доведення обґрунтованості його прохання про відстрочення або розстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судового збору, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість сплати судового збору у визначеному судом першої інстанції розмірі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про зменшення розміру судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, оскільки у встановлений судом першої інстанції строк вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху (з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліку позовної заяви) позивач не виконав та недолік позовної заяви у спосіб, встановлений судом, не усунув, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП" - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 440/11181/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко