Справа № 420/11847/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся адвокат Ястребова Віра Андріївна, діюча в інтересах ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси (далі відповідач), у якому з урахуванням нової редакції позову від 30.04.2024 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Одеської міської ради від 19.05.2024 року про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Одеської міської ради призначити державну допомогу сім`ям з дітьми ОСОБА_1 .

ІI. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог представник позивачки зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старобільськ Луганської області позивачка народила доньку - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, у зв`язку з чим 18.02.2022 року звернулась до Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації із заявою про отримання допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам. Внаслідок тимчасової окупації рф м. Старобільськ Луганської області позивачка разом з дитиною виїхала з тимчасово окупованої території Луганської області до м. Одеси, де отримала разом з донькою статус внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідками від 08.05.2023 р. При цьому, 09.05.2023 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про отримання допомоги по вагітності та пологам непрацюючим жінкам, проте повідомленням № 16.02-22/68 від 30.10.2023 року відповідач відмовив їй у призначенні такої допомоги з підстав пропуску 12-місячного строку звернення за допомогою. Вважаючи дану відмову відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов.

14.05.2024 року судом зареєстровано від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради відзив на позов, яким зауважує, що Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси є структурним підрозділом Департаменту без права юридичної особи, а тому належним відповідачем по даній справі вважається саме Департамент. При цьому, заперечує проти задоволення позову, покликаючись на норми ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та абз. 1 п. 12 Порядку призначення виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, за якими допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. При цьому, вказує, шо після отримання від ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» та УСЗН Старобільської райдержадміністрації м. Старобільськ інформації на запити Департаменту, було з`ясовано, що ОСОБА_1 була призначена та зарахована на її картковий рахунок державна допомога у зв`язку з вагітністю та пологами непрацюючим жінкам. Інших видів державної допомоги не призначалося. Водночас, для відмови у призначенні державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з тим, що заява надійшла після виповнення дитині одного року, у системі АСОПД/КОМТЕХ з`явився протокол двійників, в якому наявна інформація щодо двійника між УСЗН в Пересипському районі м. Одеси та УСЗН м. Старобільськ. Тобто, заявниці призначено вказану допомогу за попереднім місцем проживання. У телефонному режимі зі спеціалістом УСЗН м. Старобільськ з`ясовано, що всі первинні звернення були заведені до системи, але нарахування не проводилися. Підтвердити або спростувати цю інформацію офіційно управління не може.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом ( а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старобільську Луганської області у позивачки народилась донька - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 15.02.2022 року, виданим Старобільким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 14).

У зв`язку з тимчасовою окупацією рф Луганської області, м. Старобільськ, позивачка разом з дитиною виїхала до м. Одеси.

08.05.2023 року Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси видано Довідку № 5138- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . ( а.с.15)

08.05.2023 року Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси видано Довідку № 5138- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . ( а.с.16)

09.05.2023 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси із заявою про призначення допомоги при народженні дитини з лютого 2022 року.

19.05.2023 р. рішенням Управління соціального захисту населення в Суворовському (теперішня назва Пересипський) районі м. Одеси про призначення допомоги сім`ям з дітьми, прийнятим відносно заявниці ОСОБА_1 за її зверненням від 09.05.2023 р. стосовно утриманця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вказано, що не має права на допомогу при народженні дитини, без зазначення причин такої відмови ( а.с. 60)

19.05.2023 року Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси у Повідомленні № 412 про відмову у наданні допомоги сім`ям з дітьми вказано про те, що ОСОБА_1 не має права на допомогу при народженні дитини. Рішення органу, що призначає і здійснює виплату державної допомоги може бути оскаржено…. (а.с. 23).

Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлює Закон України Про державну допомогу сім`ям з дітьми від 21.11.1992 року №2811-XII (далі Закон №2811-XII), яким передбачено, зокрема,

- громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. ( ст. 1 Закону №2811-XII)

- відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога при народженні дитини.( п. 2 ст. 3 Закону № 2811-XII)

- допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.( ст. 10 Закону №2811-XII)

- допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. ( частина перша статті 11 Закону №2811-XII)

- для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. ( частина друга, четверта статті 11 Закону №2811-XII)

- допомога батькам при народженні дитини призначається без подання документів, передбачених частинами першою та другою цієї статті, якщо відомості, необхідні для її призначення, надійшли у порядку міжвідомчої електронної взаємодії з Державного реєстру актів цивільного стану громадян під час державної реєстрації народження дитини. ( частина п`ята статті 11 Закону №2811-XII)

- орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. ( частина шоста статті 11 Закону №2811-XII)

- допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. ( частина восьма статті 11 Закону №2811-XII)

На виконання статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" Кабінет Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим (далі Порядок № 1751).

- допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. ( пункт 10 Порядку № 1751)

- допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. ( пункт 12 Порядку № 1751)

- у разі зміни місця проживання одержувача державної допомоги сім`ям з дітьми виплата її продовжується органом соціального захисту населення за новим місцем проживання або відбування покарання з місяця звернення (пункт 54 Порядку № 1751).

- призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім`ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень. При цьому виплата здійснюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на день її призначення (пункт 55 Порядку № 1751).

Механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування визначений Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365 (далі - Порядок №365).

Відповідно до пункту 4 Порядку №365 (у редакції, яка діяла на час спірних відносин), соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з пунктом 15 Порядку №365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

VI. Оцінка та висновок суду.

З огляду на вищевказані норми права дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, у т.ч. права на матеріальне забезпечення.

Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються, у т.ч. територіальними структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачка за місцем свої реєстрації Луганська область, м. Старобільськ, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

У зв`язку з тимчасово окупованої рф території Луганської області, позивачка разом з донькою виїхала до м. Одеси, де отримали статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідками від 08.05.2023 року.

09.05.2023 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському (наразі Пересипському) районі м. Одеси із заявою про призначення допомоги при народженні дитини з лютого 2022 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, Управлінням соціального захисту населення в Суворовському (теперішня назва Пересипський) районі м. Одеси прийнято рішення від 19.05.2023 р. про призначення допомоги сім`ям з дітьми, яким відмовлено заявниці ОСОБА_1 за її зверненням від 09.05.2023 р. в отриманні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) без зазначення причин такої відмови ( а.с. 60)

З огляду на встановлені судом обставини, спірність питання полягає у правомірності відмови відповідача у наданні позивачці допомоги при народженні дитини згідно Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII.

На підтвердження правомірності оскаржуваної відмови, Департамент у відзиві на позов пояснив, що на прийомі в Управлінні позивачка повідомила, що 18.02.2022 зверталася з відповідною заявою про призначення допомоги при народженні дитини за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), але коштів вказаної допомоги жодного разу не отримала. Зробивши відповідні запити до ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики Україн» та УСЗН Старобільської райдержадміністрації м. Старобільськ та отримавши інформацію, відповідачем було з`ясовано, що ОСОБА_1 була призначена та зарахована на її картковий рахунок державна допомога у зв`язку з вагітністю та пологами непрацюючим жінкам. Інших видів державної допомоги не призначалося. Водночас, для відмови у призначенні державної допомоги при народженні дитини у зв`язку з тим, що заява надійшла після виповнення дитині одного року, у системі АСОПД/КОМТЕХ з`явився протокол двійників, в якому наявна інформація щодо двійника між УСЗН в Пересипському районі м. Одеси та УСЗН м. Старобільськ, згідно якої стверджує, що заявниці призначено вказану допомогу за попереднім місцем проживання. При цьому, у телефонному режимі зі спеціалістом УСЗН м. Старобільськ з`ясовано, що всі первинні звернення були заведені до системи, але нарахування не проводилися. Підтвердити або спростувати цю інформацію офіційно управління не може.

З огляду на вказане, фактичною підставою для відмови позивачці у призначенні допомоги при народженні дитини є Протокол двійників призначення допомоги при народженні дитини від 23.09.2023 року, за яким в УСЗН в Пересипському районі м. Одеси та УСЗН м. Старобільськ знайдено двійника за номером особового рахунку НОМЕР_2 , за яким заявник є ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку вказаним доводам відповідача, суд звертає увагу на те, що предметом оскарження у даній справі є відмова відповідача у призначенні позивачці допомоги при народженні дитини, яке оформлено рішенням від 19.05.2023 року.

Натомість, доводи відповідача щодо правомірності прийнятого ним рішення обґрунтовані доводами та доказами, які мають місце після його прийняття, а саме Протокол двійників призначення допомоги при народженні дитини датований 23.09.2023 року, при цьому листування між Управлінням соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області та Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси відбувалось у жовтні 2023 року.

Ознайомившись з матеріалами Особової справи отримувача допомоги Коциної В.О., судом встановлено, що ДП «Інформаційно - обчислювальний центр Мінсоцполітики України» у листі від 15.05.2023 р. за № 013-279191/ « Щодо надання органам соціального захисту населення інформації з Центрального сховища баз даних Мінсоцполітики» на запит КП «Обласний інформаційно-аналітичний центр» Одеської обласної ради від 12.05.2023 № 077 надано інформацію, що ОСОБА_1 є отримувачем допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами непрацюючим жінкам.

Вказані обставини також не заперечує Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області у своїх листах, адресованих Управлінню соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси. Зокрема, Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області листом від 29.05.2023 року повідомлено, що особові справи залишилися на непідконтрольній території, відповідно даних бази програмного комплексу «Автоматизована система обробки документації отримувачів пенсій та допомог АСОПД-SOS» ОСОБА_1 перебувала на обліку та отримувала допомогу по вагітності та пологам, дата останнього нарахування 04.02.2022 року у сумі 2590,38 грн. Станом на 27.05.2023 знята з обліку, як отримувач вищезазначеної допомоги.

В подальшому, Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Луганської області у листі від 13.09.2023 року за № 02-37/639 повідомило Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси про те, що ОСОБА_1 яка знаходилась на обліку до лютого 2022 року ( вибула в іншій район) отримувала допомогу по вагітності та пологам непрацюючим жінка.

Отже, за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) позивачка отримувала допомогу по вагітності та пологам, а не допомогу при народженні дитини, як це стверджує відповідач, покликаючись на Протокол двійників призначення допомоги при народженні дитини складено 23.09.2023 року.

При цьому, суд зауважує, що оскаржуване рішення відповідача та повідомлення від 19.05.2023 р. не містять мотивів відмови позивачці у призначенні допомоги при народженні дитини.

Разом з тим, у відзиві на позов Департамент покликається на положення ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 12 Порядку призначення виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, за якими допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

У постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 265/4175/16-а зазначено, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.06.2023 року у справі № 2040/7370/18.

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.02.2018 в справі № 591/610/16-а та від 02.10.2018 в справі № 495/3711/17, визначений частиною сьомою статті 11 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми строк підлягає поновленню, а допомога при народженні дитині підлягає призначенню у разі наявності поважних причин такого пропуску, оскільки неможливість своєчасного звернення батьків порушує інтереси дитини, що є неприпустимим.

Натомість, розглядаючи заяву позивачки про призначення допомоги при народженні дитини з лютого 2022 року, відповідачем не надано належної оцінки обставинам щодо перебування позивачки на тимчасово окупованій території, незалежно від власного волевиявлення, та не надано належної оцінки наданим позивачкою документам, з урахуванням часу переміщення сім`ї (матері з дитиною) в інше місце проживання під час дії режиму воєнного стану та звернення матері щодо обліку як ВПО.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, позивачка має право на звернення до органу соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги.

При цьому, наявні у справі документи дають підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення матері за призначенням допомоги при народженні дитини, які обумовлені обставинами, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення вказаних дій, у даному випадку це тимчасова окупації рф території Луганської області, що є загальновідомими обставинами та не потребують додатковому доказуванню. ( частина 3 ст. 78 КАС України).

Щодо належного відповідача у даній справі, то суд вказує про таке.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В даному випадку предметом оскарження у даній справі є рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси, яке є суб`єктом, який здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а відтак є окремим суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 4 КАС України.

При цьому, суд враховує, що Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси є структурним підрозділом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, проте вказане не змінює правового статусу цих суб`єктів владних повноважень у цьому спорі.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини та ту обставину, що позивачка всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок тимчасової окупації території України російським загарбником (що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги), суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 19.05.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги сім`ям з дітьми у зв`язку з народженням дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У постанові від 05.09.2018р. у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

З огляду на встановлені судом обставини та відсутність з боку відповідача будь-яких зауважень до наданих позивачкою документів на отримання допомоги при народжені дитини, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 допомогу при народжені дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним документом.

Огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 211,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси (проспект Добровольського, буд. 120А, м. Одеса, 65111, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси від 19.05.2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Стягнути з Управління соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси (проспект Добровольського, буд. 120А, м. Одеса, 65111, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна