Справа № 520/3718/26
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

25 лютого 2026 р. справа № 520/3718/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які полягають у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом зміни статусу протиправно внесених відомостей на підставі неіснуючої заяви шляхом винесення постанови №R351453 про закриття справи за статтею 210-1 КУпАП;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/29635/25 від 18.12.2025 року у повному обсязі, шляхом повного видалення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запису про справу, у тому числі будь-яких похідних записів, зокрема записів про винесення постанови №R351453, «закриття справи», «відмову від проходження ВЛК» або інших пов`язаних статусів цього запису.

В обгрунтування позову зазначалося, що при виконанні судового рішення у справі № 520/29635/25, відповідач вчинив протиправні, на думку позивача, дії, а саме: замість повного видалення з Реєстру протиправно внесених відомостей, як це прямо передбачено резолютивною частиною судового рішення, відповідач обмежився лише зміною статусу відповідного запису на Справу закрито з посиланням на нібито подану позивачем особисту заяву, яка в системі зазначена як така, що «подано особисто», яка насправді позивачем не подавалася, залишивши сам факт протиправного внесення таких відомостей у Реєстрі, що прямо суперечить рішенню суду.

Позивач вказував, що 02.02.2026 р. ним засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу відповідача було направлено підписану кваліфікованим електронним підписом (КЕП) заяву з проханням забезпечити виконання рішення суду та видалити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідний запис, визнаний судом протиправним, однак станом на час звернення до суду жодної відповіді чи підтвердження реєстрації звернення отримано не було, що додатково свідчить про ігнорування відповідачем обов`язку належного реагування на звернення та забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч.1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2025р. у справі № 520/29635/25, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про звернення до органів Національної поліції стосовно доставлення ОСОБА_1 для складання протоколу, підстава : не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видалити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесені дані про звернення до органів Національної поліції стосовно доставлення ОСОБА_1 для складання протоколу, підстава : не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК.

Відповідно до ч.2,3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною восьмою вказаної статті КАС судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу наведених положень вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (стаття 287).

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України (статті 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 зазначив, що правові норми КАС України стосовно судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Судом встановлено, що за своєю суттю даний спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2025р. у справі № 520/29635/25, отже фактично спір у даній справі полягає у з`ясуванні обставин щодо виконання/невиконання судового рішення, а той факт, що позивач вважає неправильним спосіб виконання відповідачем судового рішення не свідчить про те, що між даними сторонами виник новий спір.

Таким чином, у разі невиконання, неналежного виконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання, неналежне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №580/3376/20, від 27.04.2021 у справі №460/418/20, від 28.05.2021 у справі №540/942/20, від 02.12.2021 у справі №808/1156/18.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти нову позовну заяву.

Згідно з п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги спрямовані на виконання судового рішення, а тому даний спір має вирішуватися в порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 47, 170, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що зазначений спір підлягає вирішенню в порядку судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, строк на оскарження обчислюється з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Григоров