Справа № 420/38781/25
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2026-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Танцюри К.О.,

секретаря судового засідання Грекової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.10.2025 року № 2535 Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ВнП № 2 ОРУ № 2 ГУНП в Одеській області в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани до старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції (0155426) ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 26.12.2025 ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що позивач не погоджується із прийняттям пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.10.2025 року № 2535 Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ВнП № 2 ОРУ № 2 ГУНП в Одеській області в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани до старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції (0155426) ОСОБА_1 та просить суд скасувати вказаний наказ. Так, представник вказав, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 165511 за ст. 124 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинене громадянином України на своєму власному транспортному засобі, а не поліцейським, і не на службовому автомобілі, приблизно о 06.45год., без відповідного наказу про відрядження, і тому за даним ДТП ОСОБА_1 не може нести відповідальність як поліцейський. Поряд з цим, стосовно нібито порушень пункту 1.3, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3,підпунктів «б», «д» пункту 2.10, пунктів 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , останній пояснював дисциплінарній комісії, що ПДР України не порушував, швидкість не перевищував, через погані погодні умови та погане дорожнє покриття, яке було сильно залито водою і чого не було видно, відбувся неконтрольований занос транспортного засобу під його керуванням. Відтак, як вказав представник, відповідач без наявності постанови суду, якою було би встановлено вину позивача у ДТП дійшов висновку про встановлення факту вини позивача у ДТП і того, що за вчинення ДТП громадянином України він повинен нести дисциплінарну відповідальність, як поліцейський. Представник позивача, посилаючись на норми діючого законодавства наголосив на тому, що в діях позивача немає складу дисциплінарного проступку, підстави, перелічені в спірному наказі, це лише інформація щодо факту ймовірного вчинення ним правопорушення, оцінка якому буде надана відповідним рішенням суду, а притягнення до дисциплінарної відповідальності можливо, якщо в діях саме посадової особи, а не громадянина України ОСОБА_1 , т.я. недоведено і факт його несення служби у період інкримінованої ДТП.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 26.12.2025, вказавши, посилаючись на висновок службового розслідування, що позивач повинен був не тільки не виконувати усний наказ, але зобов`язаний був невідкладно в письмовій формі повідомити про це прямому керівнику, однак цього не зробив, тим самим порушив Правила внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, що виразилося в особистій недисциплінованості, невиконанні норм діючого законодавства України, що регламентують діяльність поліції, виїзді 01.10.2025 до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби без наказу, підписаного керівником органу поліції, недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Представник відповідача вказала, що статус поліцейського не втрачається ні у позаслужбовий час, ні тим паче якщо правопорушення скоєне не на службовому транспорті ще й під час несення служби. Поліцейський є посадовою особою з особливим статусом і носієм публічної довіри, а тому зобов`язаний завжди дотримуватися вимог законодавства, професійної етики та службової дисципліни. Сам по собі факт допущення поліцейським дисциплінарних проступків компрометує його, як поліцейського, і дискредитує поліцію в цілому. Дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції. Як вказала представник, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області належним чином з`ясовано обставини, які мали значення для прийняття спірних рішень, наведено мотиви, з яких зроблено висновки про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні докази, відтак правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 15.08.2020 ОСОБА_1 проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.10.2025 №2535 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 9 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», абзаців другого, третього частини п`ятої статті 14 Закону України від 30.06.1993 № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», статті 38 Закону України від 14.01.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції», абзаців другого, восьмого та одинадцятого пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1.3, підпунктів «б», «д», «є» пункту 2.3, підпунктів «б», «д» пункту 2.10, пунктів 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пунктів 2.4, 2.5 розділу ІІ Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Позивач, не погоджуючись і прийняттям вказаного пункту наказу, звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Частиною 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2).

За вимогами ч.1, 2 ст. 19 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі -Дисциплінарний статут), цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком у силу статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (частина п`ята статті 13 Дисциплінарного статуту).

Як обумовлено ч. 1. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Разом із тим, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

У відповідності до приписів ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Вимоги до змісту висновку службового розслідування визначені пунктом 4 розділу VI Порядку №893, що узгоджуються з положеннями статей 15, 19 Дисциплінарного статуту.

У силу пункту 9 розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Пунктами 1, 3, 4 розділу VІI Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За обставинами даної справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував Висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області майора поліції І.Прібилова від 02.10.2025.

Так, згідно Висновку службового розслідування:

« у провадженні старшого лейтенанта поліції К. Гребенюка перебувало кримінальне провадження від 01.06.2025 № 0000073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, у рамках якого необхідно було допитати підозрюваного гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає у м. Києві та працює водієм на вантажному автомобілі, а також доставити до Біляївської окружної прокуратури Одеської області для повідомлення йому підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

30.09.2025 керівництво ВнП № 2 ОРУП № 2 ГУНП домовилося із ОСОБА_3 про те, що вранці 01.10.2025 коли він буде повертатися із Миколаївської області до м. Києва автодорогою М-05 «Одеса Київ» із ним на даній автодорозі неподалік с-ща Любашівка Одеської області зустрінуться поліцейські для оформлення необхідних документів у рамках кримінального провадження.

Того ж дня на вечірній нараді приблизно о 21:00 начальник відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_4 обговорив про вищевказану можливість та надав вказівку начальнику сектору дізнання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області майору поліції ОСОБА_5 та начальнику сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_6 визначитися із особовим складом який зможе здійснити виїзд вранці 01.10.2025 на зустріч із гр. ОСОБА_3 .

В подальшому дані керівники надали усні вказівки своїм підлеглим старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та капітану поліції ОСОБА_8 про здійснення ними зазначеного вище виїзду вранці 01.10.2025.

01.10.2025 приблизно о 06:00 старший лейтенант поліції ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Chevrolet Malibu», н. з. НОМЕР_1 , забрав капітана поліції ОСОБА_10 , який сів на переднє пасажирське сидіння та вони поїхали автодорогою М-05 «Одеса Київ» у напрямку с-ща Любашівка.

Приблизно о 06:45 рухаючись на 344 км автодороги М-05 «Одеса Київ» зі швидкістю 110 км/год у крайній лівій полосі у напрямку до с. Новогригорівка, Березівського району, по мокрому дорожньому покриттю, під час опадів (дощу), на заокругленні дороги ліворуч старший лейтенант поліції ОСОБА_9 не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, після осліплення зустрічним транспортним засобом, втратив керування автомобілем та здійснив наїзд на перешкоду (відбійник) з лівої сторони по ходу руху, частину якого викинуло на вантажний автомобіль «Scania R450», н. з. НОМЕР_2 , з напівпричепом н. з. НОМЕР_3 , який рухався на зустріч під керування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим пошкодив його. Внаслідок цього транспортний засіб старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 втратив керування та здійснив зіткнення з припаркованим на узбіччі по правій стороні руху вантажним автомобілем «Scania R450», н. з. НОМЕР_4 , з напівпричепом н. з. НОМЕР_5 , у якому спав водій ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Про зазначену подію старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та капітан поліції О. Федосов у телефонному режимі доповіли керівництву ВнП № 2 ОРУП № 2 ГУНП. Після чого підполковники поліції ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виїхали на місце ДТП на різних приватних автомобілях, де встановили обставини її вчинення.

Водночас на спецлінію « 102» про вказану подію повідомив лише о 07:17 водій вантажівки ОСОБА_16 (ЄО Березівського РВП ГУНП від 01.10.2025 № 8446). На місце події було скеровано наряд ГРПП ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП «Млин-4» у складі інспекторів СРПП цього ж підрозділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 та лейтенанта поліції ОСОБА_18 .

У свою чергу жоден із поліцейських на спецлінію « 102» не телефонували та про ДТП за їх участі не повідомляли.

Після ДТП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , всупереч вимогам Правил дорожнього руху: не увімкнув аварійну сигналізацію, не встановив знак аварійної зупинки, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду уповноважений підрозділ Національної поліції.

У подальшому о 07:28 старший лейтенант поліції ОСОБА_9 зателефонував на спецлінію « 103» та викликав карету швидкої медичної допомоги для капітана поліції ОСОБА_10 у якого внаслідок ДТП була розбита губа.

За результатом виїзду карети ШМД на місце ДТП медичними працівниками було надано медичну допомогу ОСОБА_8 та встановлено попередній діагноз: «Рвана рана нижньої губи». При цьому останній від госпіталізації відмовився. Під час надання медичної допомоги ОСОБА_19 скаржився на біль та набряк в ділянці нижньої губи, незначна кровоточивість, запаморочення, загальна слабкість.

Надалі на місце ДТП прибув наряд ГРПП ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП «Млин-4», які здійснили огляд водіїв старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_16 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotester Drager», за результатами якого вони були тверезі.

Працівники СРПП ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП на місці події опитали водіїв автомобілів, які стали учасниками ДТП, провели заміри, склали схему ДТП та стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 склали протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 165511 за статтею 124 КУпАП.

Під час оформлення вищевказаних адміністративних матеріалів ніхто із учасників ДТП медичної допомоги не потребував.

Внаслідок ДТП автомобіль «Chevrolet Malibu» отримав значні механічні пошкодження передньої частини, а вантажні автомобілі отримали незначні механічні пошкодження.

В свою чергу підполковник поліції ОСОБА_14 разом із майором поліції ОСОБА_20 поїхали на зустріч із підозрюваним ОСОБА_3 , якого останній допитав та за його добровільною згодою поліцейські доставили підозрюваного до Біляївської прокуратури для повідомлення йому про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 КК України.

Водночас, того ж дня о 13:05 капітан поліції ОСОБА_19 у зв`язку із погіршенням самопочуття самостійно звернувся до КНП «МКЛ № 1» ОМР, де йому було надано медичну допомогу та встановлено діагноз: «Закритий уламковий перелом заднього краю правої вертлюжної западини при задовільному положенні уламків, забійна рана нижньої губи». Від госпіталізації відмовився. З 01.10.2025 до дня затвердження цього висновку службового розслідування капітан поліції ОСОБА_19 перебуває на амбулаторному лікуванні у ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області».

Про вищевказане звернення до закладу охорони здоров`я ОСОБА_10 медичними працівниками було повідомлено на спецлінію « 102» та дане повідомлення було зареєстровано до ІКС ІПНП Березівського РВП ГУНП за № 8470. В подальшому матеріали за вказаним зверненням було надіслано до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР в порядку статті 214 КПК України.

Вивченням копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 165511 складеного за статтею 124 КУпАП з`ясовано, що 01.10.2025 о 09:47 на 344 км автодороги «Київ-Одеса» біля с. Новогригорівка інспектор СРПП ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП старший лейтенант поліції Шугайло О.В., склав його стосовно ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; громадянина України; транспортний засіб: CHEVROLET MALIBU, номерний знак НОМЕР_1 . Згідно фабули встановлено, що 01.10.2025 о 06:50 по автодорозі М-05 Київ-Одеса 344 км водій керував автомобілем CHEVROLET MALIBU днз НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металевий відбійник + автомобіль Scania R450 днз НОМЕР_2 + причіп НОМЕР_3 + автомобіль Scania днз НОМЕР_4 та причіп KRONE днз НОМЕР_5 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_12 призначено у Миколаївському районному суді Одеської області.».

Щодо посилання представника відповідача у висновку службового розслідування та відзиві на позовну заяву на те, що жоден із поліцейських на спецлінію « 102» не телефонували та про ДТП за їх участі не повідомляли, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Тобто, покладення на працівника поліції пунктом 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події обов`язку по невідкладеному повідомленню про відповідну подію за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» направлено на те, щоб жодний факт, який потребує реагування від органів поліції, не залишився без відповідної реакції цього правоохоронного органу.

При цьому, дійсно, інший учасник ДТП повідомив про транспорту подію на спецлінію « 102».

Поряд з тим, щодо посилання позивача на те, що Головним управлінням не встановлено в діях позивача складу дисциплінарного проступку та не доведено факт його несення служби у період інкримінованої ДТП, судом встановлено наступне.

Як зазначалось судом та підтверджується матеріалами службового розслідування, у провадженні старшого лейтенанта поліції К. Гребенюка перебувало кримінальне провадження від 01.06.2025 № 0000073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, у рамках якого необхідно було допитати підозрюваного гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає у м. Києві та працює водієм на вантажному автомобілі, а також доставити до Біляївської окружної прокуратури Одеської області для повідомлення йому підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

При цьому, з вказаною метою, за усними вказівками від своїх керівників, 01.10.2025 приблизно о 06:00 старший лейтенант поліції ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Chevrolet Malibu», із капітаном поліції ОСОБА_10 , вибули автодорогою М-05 «Одеса Київ» у напрямку с-ща Любашівка.

Згідно положення п.2 розділу І Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.08.2017 № 672 службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

У відповідності до п.1 розділу ІІ Інструкції №672 при направленні поліцейського в службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу (підрозділу) поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступником відповідно до розподілу обов`язків (функціональних обов`язків). У наказі зазначаються пункт призначення (місто або міста призначення, інші населені пункти), найменування органу (підрозділу) поліції, органу військового управління, куди відряджається поліцейський, строк та мета відрядження. Зміна строків відрядження або пунктів призначення здійснюється шляхом видання нового наказу. У разі направлення поліцейських для проведення оперативно-розшукових заходів, залучення до складу органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), у наказі можуть не зазначатися пункт призначення, найменування органу (підрозділу) поліції, куди відряджається поліцейський. Водночас ці відомості зазначаються в завданні, витяг з якого чи копія якого додається до звіту про використані кошти / електронні гроші, видані на відрядження або під звіт (далі - звіт про використання коштів). Службові відрядження керівників територіальних органів поліції здійснюються в установленому цією Інструкцією порядку після погодження Головою Національної поліції України або особою, яка виконує його обов`язки, рапорту з обґрунтуванням доцільності відрядження, пропозиціями стосовно особи, на яку буде покладено тимчасове виконання обов`язків керівника територіального органу поліції, з оформленням відповідних наказів Національної поліції України.

При цьому, згідно листа ВДЗ ГУНП від 16.10.2025 № (530623), наданого на відповідний запит дисциплінарної комісії, будь-які проекти наказів ГУНП щодо відрядження старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 у період з 25.09.2025 до 02.10.2025 на реєстрацію до відділу документального забезпечення ГУНП не надходили.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_9 виїхав 01.10.2025 до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби без наказу, підписаного керівником органу поліції, що суперечить приписам Інструкції №672.

Поряд з цим, суд враховує, що під час відбирання лейтенантом поліції ГРПП ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП «Млин-4» ОСОБА_21 пояснення у ОСОБА_9 щодо вчиненого ним ДТП, останній неодноразово допустив вираження ненормативною лексикою, що дискредитує звання поліцейського.

Крім того, суд наголошує, що вимоги до бездоганної поведінки та спілкування поліцейського поширюються на всі його дії (бездіяльність) як у робочий, так і у поза робочий час. Мета службового спілкування та вчинки поліцейського не можуть суперечити інтересам служби, принижувати честь особи, сприяти можливості уникнення відповідальності за допущені порушення.

Такі порушення дискредитують звання поліцейського та знижують рівень довіри як громадськості, так і колег до правоохоронних органів.

Оскільки предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни, тому дисціплінарна комісія діяла в межах установленої законом компетенції, правомірно використала відомості, необхідні для здійснення своїх повноважень, надала оцінку тільки фактам, які можуть свідчити про наявність або відсутність у діях поліцейського складу дисциплінарного проступку та про ступінь його вини, та використала установлені факти для прийняття оскаржуваного наказу.

Вчинені позивачем дії, в сукупності, проявились у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, тобто проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, а тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є правомірним і пропорційним.

З урахуванням викладеного, встановлені вищенаведені обставини у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованим прийняття наказу відповідача щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани до старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, старшого лейтенанта поліції (0155426) ОСОБА_1 та відсутності підстав для його скасування.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.