Справа № 205/4254/25
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/4254/25
Номер провадження2-а/205/23/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд м. Дніпра складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.

при секретарі -Вольф В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Мороза К.Т.

представників відповідача -Кучер Л.А., Главчева В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Мороз К.Т. звернувся до Новокодацького районного суду м. Дніпра із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4222513 від 08.03.2025 року, яка була винесена інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальну Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Євдахою Е.О., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає дану постанову протиправною, так як із вказаної постанови вбачається, що 08.03.2025 року о 10 год 43 хв останній керував авто BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 на проспекту Науки у місті Дніпро, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху України. Жодних доказів, що ОСОБА_1 скоїв вказане адміністративне правопорушення, постанова не має, в самій постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем разом з відзивом на позов, тому він не може вважатися належним та допустим доказом. При таких обставинах Капшук П.В. не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, так як таким суб`єктом виступає водій транспортного засобу, який позбавлений права керування. Крім того, при винесені постанови ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, не надана можливість скористатися правовою допомогою адвоката, таким чином було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що також є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Просить визнати протиправною, скасувати постанову серії ЕНА № 4222513 від 08.03.2025 року, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито письмове провадження у адміністративній справі без повідомленням (виклика) сторін відповідно до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача та суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача Кучер Л.А. направив до суду відзив на позов, а також додаткові пояснення, в яких, посилаючись на законність складення відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4222513 від 08.03.2025 року, а також на відповідність вказаної постанови вимогам ст. 283 КУпАП, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, а також врахувати долучені до відзиву відеозаписи, на яких зафіксовано рух автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали доводи позову, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили її задовольнити у повному обсязі. Крім того, позивач зазначив, що він не керував транспортним засобом по проспекту Науки у місті Дніпро 08.03.2025 року, знаходився в автомобілі, який стояв на стоянці, чекав водія, якого найняв для керування його автомобілем, так як той пішов купляти квіти. Працівники поліції знали його особу, так як неодноразово, безпідставно притягували його до адміністративної відповідальності, після чого він відстоював свої права в судах. При спілкуванні з працівниками поліції йому не роз`яснювалися його права, він не міг скористатися послугами адвоката. Крім того, постанову виносили без його присутності, не надали докази його вини, не врахували пояснення водія, який підійшов до автомобіля, крім того не склали постанову за неправильне паркування та за користування номерним знаком, який не належав цьому автомобілю. Відеозапис, наданий відповідачем, не є не постійним, після зупинки автомобіля поліцейських та до підходження поліцейських до його автомобіля запис не вівся значний час.

Представники відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, так як пояснення позивача, викладені ним в позові щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. На відеозапису з автомобільного реєстратора, транспортний засіб марки BMW X6 д.н.з НОМЕР_1 перебуває в русі (тобто за кермом перебуває, водій який керує транспортним засобом) Натомість з відео запису з нагрудного реєстратора №471513, який надано до суду як доказ вчинення правопорушення позивачем зафіксовано, що саме позивач перебуває за кермом. Поліцейські діяли у спосіб, встановлений законом та обґрунтовано винесли постанову відносно ОСОБА_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що 08.03.2025 року він керував транспортним засобом марки BMW X6 д.н.з НОМЕР_1 по проспекту Науки у місті Дніпро, так як працював у ОСОБА_1 водієм. Зупинився на проспекті Науки, купив квіти, але хотів ще купити ромашки, тому він проїхав метрів 200, зупинився на стоянці, пішов до продавчині, купив квіти та повернувся до автомобіля. Відсутній він був хвилин 5. Повертаючись до автомобіля, побачив, що біля нього стоять поліцейські, які розмовляють з ОСОБА_1 , який сидів на водійському місці, про що говорили- він не знає. Він сказав поліцейськім, що він водій і був за кермом. Після спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими він сів за кермо та вони поїхали.

Суд, допитавши сторони, свідка, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органі

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КабінетуМіністрів України№ 1306від 10.10.2001 року.

Так, пунктом 2.1а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Санкція статті передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4222513 від 08.03.2025 року, яка була винесена інспектором УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Євдахою Е.О., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП ( а.с. 11).

Із описової частини вказаної постанови вбачається, що 08.03.2025 року о 10 год. 43 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВMW X6 д.н.з НОМЕР_1 по проспекту Науки у місті Дніпро, будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 11).

Позивач заперечував факт керування транспортним засобом ВMW X6 д.н.з НОМЕР_1 , оскільки автомобіль не рухався, а він сидів у машині, чекаючи водія, тому не є водієм у розумінні Правил дорожнього руху.

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Представники відповідача посилалися на те, що рух автомобіля та керування ним саме ОСОБА_1 зафіксовано на відео регістраторі як поліцейського автомобіля, так і на бодікамерах поліцейських.

Судом було переглянуто в судовому засіданні досліджено надані відеозаписи.

Із наданих відеозаписів встановлено, що 08.03.2025 року автомобіль ВMW X6 д.н.з. НОМЕР_2 , стоїть в районі зупинки громадського транспорту на жовтій розмітці, після чого починає рух та зупиняється на стоянці в районі медичної клініки «Ала Атлантіс». Запис на відеореєстраторі починається о 10.27 та закінчується о 10.54. На відео, яке було вже надано з бодікамери патрульного зафіксовано, як поліцейський підходить до транспортного засобу, де на водійському сидінні знаходиться позивач. Далі починається спілкування позивача з патрульними, де позивач неодноразово вказав, що він не є водієм зазначеного транспортного засобу і вказаний транспортний засіб не рухався. Крім того зазначив, що номерний знак на автомобілі не належить йому та звернув увагу на те, що його особу не встановлювали, але знали його анкетні данні.

Таким чином, аналізуючи вказані відеоматеріали, суд не може зробити беззаперечний висновок, що автомобілем ВMW X6 д.н.з. НОМЕР_2 керував позивач ОСОБА_1 .

Так, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Позивач зазначає, що для підтвердження порушення позивачем Правил Дорожнього руху відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Сам по собі опис подій адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 року.

З матеріалів справи не вбачається, хто саме керував транспортним засобом . Належні та допустимі докази, що позивач є водієм вказаного транспортного засобу відсутні.

Крім того, не спростовані і покази свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що саме він керував 08.03.2025 року вказаним автомобілем, але його пояснення не були взяті поліцейськими до уваги.

Також суд звертає увагу, що при наявності можливого порушення водієм автомобіля ВMW X6 д.н.з. НОМЕР_2 правил зупинки та правил використання номерних знаків, такі постанови поліцейськими не виносилися та особа, яка керувала транспортним засобом, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Суду не надано будь-якого належного доказу щодо підтвердження факту порушення позивачем ч. 4 ст. 126 КУпАП, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови, яка сама по собі не є достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без достатніх правових підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівником поліції не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому наявні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною задоволенню не підлягають, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України визначено перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний перелік є вичерпним і не передбачає визнання дій посадової особи щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності незаконними або визнання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності протиправною, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст.244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно частини 1 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати по сплаті судового збору.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн., який, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 5, 6, 77, 78, 90, 132, 134, 229, 242-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 126, 245, 251-252, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4222513 від 08.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрити.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Курбанова

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , місце знаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 2-А.