Справа № 640/3819/22
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 640/3819/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.,

за участю

секретаря судового засідання: Попової Н.І.,

позивача: не прибув,

представника позивача: не прибув,

представника відповідача: Школьного С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Ліщенко Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом адвоката Ліщенко Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в місті Києві, яким просила:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.04.2021 №№ -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615.

В обгрунування позову зазначено, що представником ОСОБА_1 (надалі - позивач) адвокатом Ліщенко Т.М. у відповідь на адвокатський запит було отримано лист Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) № 117470/6/26- 15-24-09-18 від 24.12.2021, до якого долучено копії податкових повідомлень-рішень від 23.04.2021 №-2615, №-2615, №-2615, №110714- 2409-2615, №-2615, №-2615, №-2615 та №- 2615 винесені ГУ ДПС у м.Києві, відповідно до яких позивачеві було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: "Земельний податок з фізичних осіб 18010700" за податковий період - 2019-2021 року у загальній сумі 120779,15 грн.

У листі зазначено, що відповідно до даних державного земельного кадастру та даних інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС України Таратайко Світлані Олександрівні (РНОКПП НОМЕР_1 ) у 2021 році були сформовані та направлені в порядку ст. 42 Кодексу, як платник податку на майно в частині плати за землю з фізичних осіб, податкові повідомлення-рішення за відповідні земельні ділянки.

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий № :75:774:0014);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий № :75:797:0042);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2021 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий № :75:797:0044);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2020 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий № :75:797:0044);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2019 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий № :75:797:0044);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2021 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Садова 23, (с/т "Приладобудівник") діл. 48 (кадастровий № :75:797:0048);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2020 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Садова 23, (с/т "Приладобудівник") діл. 48 (кадастровий № :75:797:0048);

податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2019 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Садова 23, (с/т "Приладобудівник") діл. 48 (кадастровий № :75:797:0048).

Сторона позивача вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення не відповідають діючому законодавству України, є не обгрунтованими та таким, що підлягають скасуванню.

Відповідач подав заперечення на позов, у якому зазначив (а.с. 34-42), що позов вважає необгрунтованим, а икладені в ній доводи не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Згідно даних Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка належних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельних ділянок на момент розрахунку суми податку складала:

кадастровий № :75:774:0014, нормативна грошова оцінка 1557542,44 грн;

кадастровий № :75:797:0042, нормативна грошова оцінка 1645106,74 грн;

кадастровий № :75:797:0044, нормативна грошова оцінка 1623602,08 грн;

кадастровий № :75:797:0048, нормативна грошова оцінка 1666611,40 грн.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» (далі Наказ № 548) затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Відповідач наголосив, що органи Державної податкової служби не мають повноважень на визначення, присвоєння, зміну чи внесення кодів класифікації видів цільового призначення земель, та, відповідно, жодних таких дій не здійснюють.

Рішенням Київської міської ради (далі - КМР) від 23 червня 2011 року № 242/5629, із змінами та доповненнями, (далі Рішення КМР) було встановлено ставки земельного податку.

До 2019 року, у відповідності до п.п. 5.3.1 п. 5.3 дод. 3 Рішення (згідно з рішенням КМР від 01.06.2017 № 423/2645), ставка земельного податку для земель сільськогосподарського призначення, в тому числі сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) складала 0,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 № 1910/5974, яке застосовується з 1 січня 2019 року) якщо вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом, не внесено до Державного земельного кадастру, то застосовується ставка у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до цієї таблиці, але не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно даних Державного земельного кадастру станом на 23.04.2021 цільове призначення земельних ділянок було внесене як «для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби», що не відповідало Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом (підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованими Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві від 23.04.2021).

Таким чином, відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення застосовувалась ставка податку в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки.

Враховуючи вище викладене, Головним управлінням ДПС у м. Києві були сформовані податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) від 23.04.2021 № -2615, № -2615, № -2615, № - 2615, № -2615, № -2615, № -2615 та № -2615 по земельному податку з фізичних осіб з дотриманням норм діючого на відповідний період законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі Закон № 3863-ІХ) пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (Відомості Верховної Ради України, 2023 р., № 29, ст. 111) викладено в новій редакції.

Так, приписами пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" установлено, що інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок № 399).

Пунктом 22 Порядку № 399 встановлено, що на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року зазначену справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року витребувано у Головного управління ДПС в місті Києві:

- докази направлення на адресу ОСОБА_1 оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з дотриманням вимог ст. 42 Податкового кодексу України;

- рішення Київської міської ради, якими встановлені ставки земельного податку на 2019, 2020 та 2021 рік.

Ухвалою суду від 28 липня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без руху після відкриття.

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року вирішено продовжити розгляд справи за позовом адвоката Ліщенко Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за правилами загальнопозовного провадження.

Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 17 лютого 2026 року, представник позивача не прибув подав клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та навів доводи, зазначені у відзиву на позов.

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі ЗКУ), а справляння плати за землю розділом XII «Податок на майно» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі ПКУ).

Статтею 206 ЗКУ передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПКУ зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок, земельних часток (паїв) а також постійних землекористувачів.

Згідно з пп. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПКУ платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Статтею 270 ПКУ визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

При цьому положеннями п. 271.1 ст. 271 ПКУ визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (пункт 274.1 статті 274 Податкового кодексу України).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п.п. 286.1 ст. 286 ПКУ).

Відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та Закону України «Про оцінку землі» від 11.12.2003 № 1378-IV, ведення Державного земельного кадастру та надання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок покладено на Держгеокадастр та його територіальні органи.

Пунктом 12.3. статті 12 ПКУ передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території (абз. 1 п. 284.1 ст. 284 ПКУ).

Згідно п. 274.1. ст. 274 ПКУ ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Рішенням Київської міської ради (далі - КМР) від 23 червня 2011 року № 242/5629, із змінами та доповненнями, (далі Рішення) було встановлено ставки земельного податку.

Відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 № 1910/5974, яке застосовується з 1 січня 2019 року) якщо вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», не внесено до Державного земельного кадастру, то застосовується ставка у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до цієї таблиці, але не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

Головним управлінням ДПС у м. Києві були сформовані податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) по земельному податку з фізичних осіб від 23.04.2021 № -2615 (кадастровий № :75:774:0014), № -2615 (кадастровий № :75:797:0042), № -2615 (кадастровий № :75:797:0044), № -2615 (кадастровий № :75:797:0044), № -2615 (кадастровий № :75:797:0044), № -2615 (кадастровий № :75:797:0048), № -2615 (кадастровий № :75:797:0048) та № -2615 (кадастровий № :75:797:0048), якими нараховано ОСОБА_1 земельний податок з фізичних осіб.

Під час дослідження обрахунку земельного податку суд встановив, що податковий орган застосував ставку земельного податку у розмірі 1%, на що вказував позивач у позовній заяві, як на порушення.

Оцінюючи правомірність застосування відповідачем при обрахунку розміру земельного податку з фізичних осіб ставки земельного податку у розмірі 1%, суд дійшов висновку про протиправність таких дій відповідача з огляду на таке.

Відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 та Закону України «Про оцінку землі» від 11.12.2003 № 1378-IV, ведення Державного земельного кадастру та надання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок покладено на Держгеокадастр та його територіальні органи.

Так, згідно даних Державного земельного кадастру нормативна грошова оцінка належних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельних ділянок на момент розрахунку суми податку складала:

кадастровий номер № :75:774:0014 - нормативна грошова оцінка 1557542,44 грн.;

кадастровий номер № :75:797:0042 - нормативна грошова оцінка 1645106,74 грн.;

кадастровий номер № :75:797:0044 - нормативна грошова оцінка 1623602,08 грн.;

кадастровий номер № :75:797:0048 - нормативна грошова оцінка 1666611,40 грн.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ст. 73 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зі змінами та доповненнями, акти сільського, селищного, міського голови, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади.

Пунктом 12.3. статті 12 ПКУ передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території (абз. 1 п. 284.1 ст. 284 ПКУ).

Згідно п. 274.1. ст. 274 ПКУ ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» (далі Наказ № 548) затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629, із змінами та доповненнями, (далі Рішення КМР) було встановлено ставки земельного податку.

До 2019 року, у відповідності до п.п. 5.3.1 п. 5.3 дод. 3 Рішення КМР (згідно з рішенням КМР від 01.06.2017 № 423/2645), ставка земельного податку для земель сільськогосподарського призначення, в тому числі сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) складала 0,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 № 1910/5974, яке застосовується з 1 січня 2019 року) якщо вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом № 548, не внесено до Державного земельного кадастру, то застосовується ставка у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до цієї таблиці, але не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки

Пунктом. 3 р. II. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII установлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги пп. 4.1.9 п. 4.1 та п. 4.5 ст. 4, пп. 12.3.4 п. 12.3, пп. 12.4.3 п. 12.4 та п. 12.5 ст. 12 Кодексу та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII установлено, що у 2019 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги пп. 4.1.9 п. 4.1 та п. 4.5 ст. 4, пп. 12.3.4 п. 12.3, пп. 12.4.3 п. 12.4 та п. 12.5 ст. 12 Кодексу та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Доводи відповідача, відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення КМР застосовувалась ставка податку в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки, оскільки згідно даних Державного земельного кадастру станом на 23.04.2021 цільове призначення земельних ділянок було внесене як «для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби», що не відповідало Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом № 548, є неприйнятими судом оскільки, за наданими відповідачем до матеріалів справи витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 57, 60, 63, 66) вбачається, що в графі «цільове призначення» зазначено класифікацію цільового призначення земельних ділянок: 01.06 «Для колективного садівництва», категорія земель «Землі сільськогосподарського призначення для ведення садівництва».

Отже, станом на день прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень щодо земельних ділянок кадастрові номери :75:774:0014, :75:797:0042, :75:797:0044, :75:797:0048 визначено цільове призначення земельної ділянки 01.06 «Для колективного садівництва».

Відповідно до таблиці № 1 додатка 3 до рішення КМР (за 2019, 2020, 2021 роки) до земельних ділянок за кодом цільового призначення 01.06 «Для індивідуального садівництва» для фізичних осіб встановлено ставку повадку у відсотковому значенні 0,300.

З огляду на встановлене та підтверджене матеріалами справи визначення цільового призначення земельних ділянок за кадастровими номерами :75:774:0014, :75:797:0042, :75:797:0044, :75:797:0048 на день прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку про протиправність застосування відповідачем під час обрахунку земельного податку позивачеві із застосуванням ставки податку в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки відповідно до прим. 2 до таблиці № 1 додатка 3 до Рішення КМР.

Отже, порушення правильності обрахунку суми податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб ОСОБА_1 призвело до протиправності прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень від 23.04.2021 № -2615, № -2615, № -2615, № -2615, № -2615, № -2615, № -2615 та № -2615 у визначених розмірах, що є підставою для їх скасування.

Щодо правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 суд зазначає наступне.

Відповідно до Витягу з реєстру речових прав від 24.04.2021 №254266817 (кадастровий № :75:774:0014) позивачка набула право власності лише 24.04.2021.

Пунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПКУ визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Оскільки на день прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №-2615 ОСОБА_1 не набула права власності на земельну ділянку за кадастровим № :75:774:0014, суд дійшов висновку протиправності нарахування земельного податку з фізичних осіб на вказану земельну ділянку та як наслідок прийняття податкового повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615.

Щодо правильності обрахунку розміру земельного податку за податковими повідомленнями-рішеннями від 23.04.2021 №-2615 та від 23.04.2021 №110708- 2409-2615 суд встановив наступне.

Як було зазначено вище, при обрахунку земельного податку відповідачем протиправно застосовано ставку податку у розмірі 1%.

Серед іншого судом встановлено, що під час обрахунку відповідач нарахував податок на кількість днів, які перевищили час перебування земельних ділянок у власності ОСОБА_1 .

Податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий № :75:797:0042) визначено відповідачем наступним чином:

1645106,74 грн х 1% / 362 х 252 = 11358,00 гривні,

де 252 кількість днів у 2021 році за період 24.04.2021-31.12.2021.

Натомість, відповідно до Витягу з реєстру речових прав від 27.04.2021 №254658037 земельна ділянка з кадастровим номером :75:797:0042 була відчужена згідно Договору дарування земельної ділянки номер 225 від 27.04.2021.

Тобто перебувала у власності ОСОБА_1 у період 24.04.2021 по 26.04.2021 3 (три) дні.

Податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №-2615 з сумою податкового зобов`язання (за 2021 рік) за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий № :75:797:0044):

1622312,82 грн х 1% = 16223,13 грн.

Тобто, земельний податок нарахований за час з 01.01.2021 по 31.12.2021.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :75:797:0044 була відчужена згідно Договору дарування земельної ділянки номер 223 від 27.04.2021, що підтверджується Витягом з реєстру речових прав від 27.04.2021 №254658161 та Договором дарування від 27.04.2021.

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :75:797:0044 перебувала у власності ОСОБА_1 лише 116 днів.

Відповідно до вимог п. 286.5 ст. 286 ПКУ (у редакції, чинної на день виникнення спірних правовідносин) нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувся після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Платники плати за землю мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельних ділянок для проведення звірки даних щодо:

розміру площ та кількості земельних ділянок, що перебувають у власності та/або користуванні платника податку;

права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 та 281.5 цієї статті;

розміру ставки земельного податку;

нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводять) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає)/надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

З урахуванням зазначеної норми та встановленої дати переходу права власності на земельну ділянку за кадастровим № :75:797:0044, відповідач повинен нарахувати податок на земельну ділянку за період з 01.01.2021 по 31.03.2021., а на земельну ділянку :75:797:0042 за 2021 рік земельний податок не підлягає нарахуванню.

Посилання представника відповідача на те, що позивачка зобов`язана була звернутися до податкового органу після вибуття земельної ділянки з права власності для перерахунку розміру земельного податку суд вважає неприйнятними, оскільки нормами ПКУ встановлено право, а не обов`язок.

Отже, позивачу, як платнику земельного податку надана альтернатива звернення до податкового органу із заявою про перерахування розміру земельного податку або до суду.

На підставі встановлених обставин справи та підтвердження належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 73, 74 КАС України, судом встановлено, що відповідачем здійснено нарахування земельного податку на земельні ділянка за кадастровим номером :75:797:0042 та :75:797:0044 з порушенням вимог п. 286.5 ст. 286 ПКУ, що є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень від 23.04.2021 №-2615 та від 23.04.2021 №110708- 2409-2615.

Суд наголошує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративний суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Отже, під час розгляду справи судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено підстави для визнання протиправними та скасування прийнятих Головним управлінням ДПС у місті Києві податкових повідомлень-рішень від 23.04.2021 №№ -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За матеріалами справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1207,79 грн, що підтверджується квитанцією № 9206-4844-6067-2345 від 24.01.2022.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України, сплачена позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Ліщенко Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в місті Києві від 23.04.2021 №№ -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, -2615, якими нараховано ОСОБА_1 земельний податок з фізичних осіб.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в місті Києві судові витраті у вигляді судового збору у розмірі 1207,79 грн. (одна тисяча двісті сім гривень 79 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 27 лютого 2026 року.

Суддя О.В. Ірметова