Справа № 160/16100/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/16100/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року (суддя Царікова О.В., повне судове рішення складено 29 грудня 2025 року) в справі № 160/16100/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі № 160/16100/24 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі № 160/16100/24 та ухвалено нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якою сплачено страхові внески та який враховується на обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 21.12.2023.

Позовні вимоги, заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати недоотриманих сум пенсії за період з 01.03.2023 по 20.12.2023, залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №160/16100/24.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 382 КАС України в тримісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №160/16100/24.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подано до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року прийнято та затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №160/16100/24.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про відмову у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про виконання судового рішення; зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати новий звіт про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі №160/16100/24 у десятиденний строк з дня отримання відповідної ухвали.

Апелянт звертає увагу, що до звіту відповідачем надано копію витягу з ППВП, у якому прямо зазначено, що розмір пенсії позивача з 01.03.2025 становить 4562,72 грн; при цьому, у самому звіті відповідачем не повідомляється, що позивачу з 01.03.2025 призначена виплата пенсії не у перерахованому розмірі пенсії 4949,17 грн (яку розрахував сам відповідач), і що пенсія встановлена до виплати у меншому розмірі.

Таким чином, відповідач протиправно, всупереч постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025, з 01.03.2025 здійснює виплату пенсії позивача виключно з врахуванням коефіцієнту індексації 1,046 відповідно до постанови КМУ №209, без врахування коефіцієнту 1,197 відповідно до постанови КМУ №168 та коефіцієнту 1,0796 відповідно до постанови КМУ №185, що призвело до зменшення пенсії позивача з 01.03.2025 порівняно з 01.03.2024, чим фактично нівелює постанову суду та зупиняє виконання судового рішення.

Апелянтом також наведено доводи стосовно протиправності зменшення розміру пенсії позивача.

У відзиві відповідач просить залишити ухвалу без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 по справі №160/16100/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача в липні місяці 2025 року шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії. Доплату пенсійних коштів за період з 21.12.2023 по 30.06.2025 в розмірі 10259,74 грн. здійснено в липні 2025 року додатковою відомістю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем фактично виконано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 по справі №160/16100/24, що підтверджено розрахунком пенсії з ППВП ПФУ на 17.11.2025.

Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у поданому відповідачем звіті про виконання судового рішення вказано про виконання постанови суду апеляційної інстанції від 26 березня 2025 року у справі №160/16100/24 шляхом перерахунку пенсії позивача в липні 2025 року шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії. Доплату пенсійних коштів за період з 21 грудня 2023 року по 30 червня 2025 року в розмірі 10259,74 грн здійснено в липні 2025 року додатковою відомістю.

При цьому відповідачем вказано, що при проведенні перерахунку застосовувалися наступні показники для обчислення пенсії: з 01 березня 2023 року 12983,10 грн (10846,37*1,197 = 12983,10) згідно з постановою №168, з 01 березня 2024 року 14016,56 грн (12983,10*1,0796 = 14016,56) згідно з постановою №185.

Вирішуючи питання правомірності прийняття цього звіту судом першої інстанції, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною третьою статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, який набрав чинності 19 грудня 2024 року (далі - Закон №4094-ІХ), статтю 382 КАС України викладено у новій редакції.

Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Частиною першою статті 382 КАС України у редакції Закону № 4094-IX встановлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Положеннями частини четвертої статті 382 КАС України в редакції Закону № 4094-IX передбачено, що відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною п`ятою статті 382 КАС України установлено, що за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.

Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.

Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини шостої статті 382 КАС України суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.

Відтак, абзацом другим частини першої статті 382 КАС України передбачено безальтернативне встановлення судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у конкретному переліку справ, а саме: справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг саме за письмовою заявою заявника, а підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у таких справах є наявність відповідної письмової заяви заявника.

Частиною третьою статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно з частиною першою статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до положень частини другої статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина третя статті 382 КАС України).

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина четверта статті 382 КАС України.

Згідно частини п`ятої статті 382-2 КАС України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Проаналізувавши поданий ГУ ПФУ в Дніпропетровській області звіт, суд доходить до висновку, що звіт свідчить про повне виконання рішення суду.

Так, відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 05 червня 2025 року та від 06 червня 2025 року проведено перерахунок пенсії позивача шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 21 грудня 2023 року та у розмірі 1,197 та 1,0796 з 01 березня 2024 року, тобто відповідачем при перерахунку пенсії послідовно збільшено показник середньої заробітної плати 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення 1,197 з 01 березня 2023 року та на коефіцієнти збільшення 1,197 та 1,0796 з 01 березня 2024 року.

При цьому відповідачем вказано, що при проведенні перерахунку застосовувалися наступні показники для обчислення пенсії: з 01 березня 2023 року 12983,10 грн (10846,37*1,197 = 12983,10) згідно з постановою №168, з 01 березня 2024 року 14016,56 грн (12983,10*1,0796 = 14016,56) згідно з постановою №185.

За позицією апелянта згідно з витягом з ППВП, поданим відповідачем до звіту, розмір пенсії позивача з 01 березня 2025 року становить 4562,72 грн, а у самому звіті відповідачем не повідомляється, що позивачу з 01 березня 2025 року призначена виплата пенсії не у перерахованому розмірі пенсії 4949,17 грн, пенсія встановлена до виплати у меншому розмірі.

Тобто з 01 березня 2025 року відповідач протиправно, всупереч судовому рішенню, з 01 березня 2025 року здійснює виплату пенсії позивача виключно з врахуванням коефіцієнту індексації 1,046 відповідно до постанови КМУ №209, без врахування коефіцієнту 1,197 відповідно до постанови КМУ №168 та коефіцієнту 1,0796 відповідно до постанови КМУ №185, що призвело до зменшення пенсії позивача з 01 березня 2025 року порівняно з 01 березня 2024 року.

З цього питання суд зазначає таке.

Як вказано вище, постановою суду апеляційної інстанції, за виконанням якої встановлено судовий контроль, зобов`язано відповідача провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якою сплачено страхові внески та який враховується на обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 21.12.2023.

Відповідачем на виконання судового рішення перераховано пенсію позивача з 21 грудня 2023 року, при перерахунку застосовано наступні показники для обчислення пенсії: з 01 березня 2023 року 12983,10 грн (10846,37*1,197 = 12983,10) згідно з постановою №168, з 01 березня 2024 року 14016,56 грн (12983,10*1,0796 = 14016,56) згідно з постановою №185.

Нараховано внаслідок перерахунку доплата за період з 21 грудня 2023 року по 30 червня 2025 року в розмірі 10259,74 грн виплачена позивачу у липні 2025 року.

Тобто відповідачем проведено перерахунок пенсії проведено у спосіб, установлений судовим рішенням.

Той факт, що з 01 березня 2025 року відповідачем при проведенні індексації пенсії позивача застосовано лише коефіцієнт індексації 1,046 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» не вказує на неповне виконання рішення у цій справі, адже судовим рішенням суду апеляційної інстанції, звіт про виконання якого прийнято судом першої інстанції, не зобов`язувався відповідач на проведення індексації пенсії позивача з 01 березня 2025 року, правовідносини щодо проведення індексації пенсії позивача з 01 березня 2025 року відповідно до постанови №209 не були предметом спору в цій справі.

Відповідно відсутні підстави вважати, що відповідачем рішення суду в цій справі не виконано.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про виконання відповідачем судового рішення та про правомірність прийняття поданого суб`єктом владних повноважень - відповідачем звіту про виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року в справі № 160/16100/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року в справі № 160/16100/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 25 лютого 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов