Справа № 320/20429/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участі секретаря Сови Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування постанови, розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2023 №2-дск "Про накладення штрафу на ДП «НАЕК «Енергоатом» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення заходів державного регулювання;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2023 №1р-дск «Про усунення порушення ДП «НАЕК «Енергоатом» Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що постанова та розпорядження, прийняті за наслідками незаконно проведеної перевірки та на підставі Акта перевірки, який є недопустимим доказом, є протиправними і підлягають скасуванню.

Апелянт вказав, що наведений відповідачем розрахунок суперечить нормативному документу самої НКРЕКП - Інструкції щодо заповнення звітності № 4-НКРЕКП, затвердженій постановою НКРЕКП від 28.02.2019 № 282, в підпункті 47 пункту 3.3 якої зазначено, що чистий дохід від виробництва теплової енергії (у разі комбінованого виробництва електричної енергії), розраховується як добуток фактично відпущеної теплової енергії (на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії) та відповідного тарифу, що діяв у звітному періоді. Позивач вважає, що ним правомірно визначено базу нарахування суми внеску на регулювання чистий дохід виключно від реалізації виробленої теплової енергії.

Також апелянт зазначив, що він не може та не повинен заповнювати розділи звіту «Виробництво теплової енергії (у разі комбінованого виробництва електричної енергії)».

В апеляційній скарзі апелянт також просив замінити ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» його правонаступником, яким є акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ідентифікаційний код 24584661).

Згідно зі ст. 52 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Колегія суддів встановила, що згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29.12.2023 № 1420 «Про утворення акціонерного

товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідно до пункту 1 Постанови утворено акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код згідно з ).

Пунктом 3 Постанови установлено, що товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства; відокремлені підрозділи ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).

Згідно з п. 1 Статуту акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (затверджений Постановою) акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідно до п. 2 цього Статуту товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня його державної реєстрації.

Враховуючи встановлені обставини та викладені правові норми колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави, передбачені ст. 52 КАС України, для заміни позивача на його правонаступника.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в період з 07.12.2022 по 03.01.2023 проведено планову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства та Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії за період з 01.01.2019 по 31.12.2021.

Результати перевірки оформлені Актом від 03.01.2023 № 9, у висновках якого зазначено про 14 порушень.

На підставі висновків Акта НКРЕКП винесено постанову від 31.01.2023 № 2-дск «Про накладення штрафу на ДП «НАЕК «Енергоатом» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення державного регулювання» (далі - оскаржуване та/або спірне рішення, Постанова № 2-дск).

В Постанові № 2-дск зафіксовано порушення ДП «НАЕК «Енергоатом» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22 березня 2017 року № 308, зокрема:

-пункт 3.1 глави 3 Ліцензійних умов з виробництва щодо дотримання вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про теплопостачання» інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та сфері постачання, а саме:

розділу ІV Порядку формування інвестиційних програм ліцензіатів з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами та з виробництва теплової та/або електричної енергії на атомних електростанція, гідроелектростанціях та гідроакумулюючих електростанціях, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 червня 2015 № 1972 (далі - Порядок № 1972), зокрема:

пункту 4.1 щодо зобов`язання ліцензіата виконувати схвалену постановою НКРЕКП від 12 грудня 2018 року № 1904 «Про встановлення ДП «НАЕК» «Енергоатом» тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії, вироблених на атомних електростанціях» інвестиційну програму в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні з урахуванням фактичного наповнення джерел фінансування,

пункту 4.4 у частині самостійного перерозподілу фінансування вартості заходів, передбачених схваленою інвестиційною програмою, при зміні вартості заходів понад п`ять відсотків,

- пункту 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 квітня 2017 року № 491 (далі - Порядок № 491), у частині визначення платником внеску на регулювання чистого доходу від провадження діяльності, що регулюється НКРЕКП, у 2019-2021 роках,

- пункту 2.7 глави 2 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива / енергії та стан розрахунків», затвердженої постановою НКРЕКП від 28.02.2019 № 282, щодо забезпечення ліцензіатом достовірної інформації зазначеної ним у формі звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної (теплової) енергії (місячна).

Саме ці пункти постанови оскаржені позивачем.

Постановою накладено на Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» штраф у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Крім того НКРЕКП винесено Розпорядження від 31.01.2023 № 1р-дск «Про усунення порушень ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії», яким вирішено зобов`язати Державне підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» усунути порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 22 березня 2017 року № 308 (далі - Ліцензійні умови виробництва), а саме:

пункту 3.1 глави 3 Ліцензійних умов з виробництва щодо дотримання вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про теплопостачання» інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та сфері постачання, а саме:

пункту 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 квітня 2017 року № 491 (далі - Порядок № 491), у частині визначення платником внеску на регулювання чистого доходу від провадження діяльності, що регулюється НКРЕКП, у 2019-2021 роках,

пункту 2.7 глави 2 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (квартальна) «Звіт про використання палива / енергії та стан розрахунків», затвердженої постановою НКРЕКП від 28.02.2019 № 282, щодо забезпечення ліцензіатом достовірної інформації зазначеної ним у формі звітності № 4-НКРЕКП-виробництво електричної (теплової) енергії (квартальна),

пункту 2.7 глави 2 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива / енергії та стан розрахунків», затвердженої постановою НКРЕКП від 28.02.2019 № 282, щодо забезпечення ліцензіатом достовірної інформації зазначеної ним у формі звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної (теплової) енергії (місячна);

пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов з виробництва, а саме:

підпункту 22 (у редакції, що діяла до 08 липня 2021 року) у частині надання до органу ліцензування звітності, необхідної для виконання органом ліцензування своїх повноважень, у строки встановлені органом ліцензування,

підпункту 23 (у редакції, що діяла з 08 липня 2021 року) щодо надання до органу ліцензування документів, інформації та звітності, що місять достовірні дані, необхідні для виконання органом ліцензування своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені органом ліцензування:

а саме у строк до 01 травня 2022 року:

1) сплатити заборгованість зі сплати внесків на регулювання за 2019-2021 роки у сумі 73,45 тис. грн;

2) подати до НКРЕКП та Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області форму звітності № 16-НКРЕКП-теплопостачання (квартальна) «Звіт щодо показників комерційної якості надання послуг у сфері теплопостачання» за ІІ-ІV квартали 2019 року;

3) подати до НКРЕКП уточнену звітність за формою № 4-НКРЕКП-виробництво енергетичної та теплової енергії (квартальна) «Звіт про фінансові результати та виконання структури тарифів (цін) за видами діяльності» за І квартал, І півріччя, 9 місяців та річну за 2021 рік та № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива/енергії та стан розрахунків» за період грудень 2019 року - грудень 2021 року.

Не погоджуючись з розпорядженням та постановою, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, в межах апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, керується таким.

Згідно частин 1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, та доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і дотримання ними норм процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам сторін, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження НКРЕКП у спірних правовідносинах регулюються, зокрема Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Відповідно до статі 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п.3 ч. 1 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, зокрема: ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; порядки контролю за дотриманням вимог законодавства у відповідній сфері регулювання та ліцензійних умов; порядок ліцензування видів господарської діяльності, державне регулювання яких здійснюється Регулятором.

Відповідно до ч.1-3 ст. 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки (ч.5 ст. 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг регламентована положеннями статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», за правилами частини другої якої За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Частинами третьою, четвертою статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом та, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно пункту 10.1 Порядку № 428 у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов Нацкомісія розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями.

Одним з доводів апеляційної скарги, є те, що планова перевірка проведена всупереч вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303.

Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта необґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р. № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Постанова №303).

При цьому пунктом 3 Постанови №303 (у редакції, на час проведення перевірки) передбачено, що протягом періоду воєнного стану планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, здійснюються за рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Отже комісія має право на проведення як планової, так і позапланової перевірки за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

З матеріалів справи вбачається, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову від 17.11.2022 № 2222 «Про затвердження Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2022 рік».

Постановою НКРЕКП від 09.09.2022 № 1116 «Про внесення змін до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2022 рік» постановлено внести зміни до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2022 рік, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 17 листопада 2021 року № 2222, виклавши його в новій редакції, що додається (далі - Постанова № 1116).

Згідно з Додатком до Постанови № 1116 здійснення заходу державного контролю суб`єкта господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг - позивача () (порядковий номер додатка № 68) визначений датою - з 07.12.2022 протягом 15 робочих днів.

Постановою НКРЕКП від 20.12.2022 № 1776 збільшено строк проведення планової перевірки дотримання Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» законодавства у сфері теплопостачання та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, до 03 січня 2023 року (включно).

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача про заборону проведення відповідачем планової перевірки у спірний період є необгрунтованими.

Крім того судом враховано, що Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є основою енергетичної безпеки та енергонезалежності країни; Енергоатом формує приблизно 4% національного ВВП та посідає 1 місце за обсягом виробництва електроенергії, забезпечує близько 55% потреби України в електроенергії, в осінньо-зимові періоди цей показник сягає 70%; посідає 7 місце за обсягом виробництва атомної енергії, входить у 5-ку найбільших операторів АЕС світу.

Слід зазначити, що при провадженні діяльності з виробництва теплової енергії позивачем використовується ядерне паливо.

Водночас при планових перевірках НКРЕКП досліджуються питання, зокрема, виконання Ліцензіатом інвестиційних програм та програм ремонтів, а при проведенні планової перевірки ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» встановлені порушення недотримання програми ремонтів, що в умовах діючого воєнного стану та постійних обстрілів об`єктів електроенергетики може спричинити загрозу не тільки безпеці держави, але й навколишньому середовищу, та впливу на інтереси, життя та здоров`я людини.

Колегія суддів звертає увагу, що 27.08.2022 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 955, яка, крім позапланових невиїзних перевірок, надає можливість НКРЕКП проводити також планові перевірки.

Офіційне опублікування постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2022 № 955 відбулося в газеті «Урядовий кур`єр» від 31.08.2022 випуск № 188, отже, з 31.08.2022 НКРЕКП набула права в умовах воєнного стану на проведення за своїм рішенням планових заходів державного контролю дотримання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов.

Колегія суддів звертає увагу, що при планових перевірках НКРЕКП досліджуються питання, зокрема виконання Ліцензіатом інвестиційних програм та програм ремонтів, що дає можливість НКРЕКП забезпечити ефективне функціонування та розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; реалізацію цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг, забезпечити поліпшення стану захищеності прав споживачів товарів/послуг, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг, створити сприятливі умови для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг, а також забезпечити надійне та ефективне функціонування відповідних ринків в окремих регіонах та у державі в цілому згідно з вимогами національного та міжнародного законодавства.

Таким чином, вищезазначене підтверджує, що належне, своєчасне та у повному обсязі виконання Ліцензіатом всіх вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування сфери теплопостачання, а також ліцензійних умов з виробництва теплової енергії спрямовано на безперебійну роботу ринку енергетики та комунальних послуг, а також на забезпечення енергетичної безпеки держави, а тому проведення НКРЕКП планової перевірки ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» є законним та обґрунтованим.

Щодо встановлених під час перевірки порушень, колегія суддів зазначає наступне.

В Акті перевірки вказано про порушення позивачем пункту 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 квітня 2017 року № 491 (далі - Порядок № 491), у частині визначення платником внеску на регулювання чистого доходу від провадження діяльності, що регулюється НКРЕКП, у 2019-2021 роках.

НКРЕКП вважає, що чистий дохід платника внеску на регулювання, отриманого від господарської діяльності з виробництва теплової енергії, повинен розраховуватися з урахуванням обсягів виробленої теплової енергії, оскільки всі складові тарифу розраховані саме з урахуванням обсяг виробництва теплової енергії, а не її реалізації.

При визначенні суми внеску на регулювання господарської діяльності з виробництва теплової енергії, розрахунок має здійснюватися, зокрема, з урахуванням даних рядка 145 «Товарна продукція» форми звітності № 6-НКРЕ-енерговиробництво «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії» (далі - форма звітності № 6-НКРЕ) та рядка 205 «Чистий дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» форми звітності № 4-НКРЕКП - виробництво електричної та теплової енергії (квартальна) «Звіт про фінансові результати та виконання структури тарифів (цін) за видами діяльності» (далі - форма звітності № 4-НКРЕКП).

Під час перевірки було встановлено, що ДП «НАЕК «Енергоатом» заповнювало форму звітності № 20-НКРЕКП та здійснювало розрахунок чистого доходу для визначення ставки внеску на регулювання на підставі даних рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) форми № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» з виокремленням отриманого чистого доходу від реалізації виробленої теплової енергії за відповідні періоди.

Крім цього за висновком відповідача позивач невірно відображав дані щодо розміру чистого доходу від провадження ліцензійної діяльності у формі звітності № 4 - НКРЕКП за І-V квартали 2021 року. Фактично станом на 31 грудня 2021 року заборгованість Ліцензіата зі сплати внесків на регулювання від діяльності з виробництва теплової енергії складає (-) 73,45 тис. грн.

Позивач в обґрунтування своєї позиції зазначив, що включення НКРЕКП як розрахункову величину суми чистого доходу відповідно до діючого тарифу НКРЕКП, до якого включено обсяги теплоенергії, які спожиті самим підприємством для власної господарської діяльності та в інших видах діяльності компанії (тобто не реалізація теплоенергії іншим суб`єктам), є безпідставним, оскільки Постанова № 491 таку величну не встановлює. В даному випадку сума чистого доходу від продукції, яка не реалізована, з урахуванням положень статті 1 Закону № 996-XIV дорівнює нулю.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у пунктах 51-58 постанови від 28.02.2025 у справі № 320/3567/24 досліджував питання, зокрема, щодо правильності визначення платником внеску на регулювання чистого доходу від провадження діяльності.

Суд врахував, що за визначенням, наведеним у статті 1 Закон України від 02 червня 2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання», виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.

Отже, виробництво теплової енергії здійснюється з метою її продажу. Водночас, відповідно до пункту 3.5 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП у розділі II «Довідкова інформація» зазначається довідкова інформація щодо обсягу виробленої енергії, корисного відпуску енергії, вартості реалізованої/відпущеної енергії та інші показники, зокрема:

1) у рядку 315 «Обсяг виробленої енергії» зазначається фактичний обсяг виробленої електричної та/або теплової енергії за звітний період та за період з початку року, а також плановий обсяг виробленої електричної та/або теплової енергії згідно з плановими розрахунками ліцензіата на наступний місяць;

2) у рядку 320 «Власні потреби» зазначається обсяг електричної та/або теплової енергії, який споживається ліцензіатом на технологічні процеси для виробництва електричної та/або теплової енергії за звітний період та за період з початку року, а також плановий обсяг споживання енергії на власні потреби згідно з нормативами споживання електричної енергії на власні потреби на наступний місяць;

3) у рядку 325 «Корисний відпуск енергії (розшифрувати в додатку 1), усього, у тому числі:» зазначається корисний відпуск електричної та/або теплової енергії (з колекторів джерел теплової енергії в системи транспортування теплової енергії, у тому числі для потреб інших видів діяльності ліцензіата, а також для подальшої реалізації теплової енергії споживачам) відповідно до показників точок комерційного обліку відпущеної електричної енергії та/або показників вузлів обліку обсягів виробництва теплової енергії. Дані рядка 325 визначаються як різниця між даними рядка 315 «Обсяг виробленої енергії» та рядка 320 «Власні потреби»;

4) у рядку 330 «для потреб інших видів діяльності ліцензіата» зазначається фактичний обсяг корисного відпуску електричної та/або теплової енергії, яка використана для потреб інших видів діяльності ліцензіата, а також плановий обсяг виробленої електричної та/або теплової енергії згідно з плановими розрахунками ліцензіата на наступний місяць;

5) у рядку 335 «для реалізації» зазначається фактичний обсяг корисного відпуску електричної та/або теплової енергії з метою подальшої реалізації.

Зі змісту вищенаведених положень Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП та з урахуванням особливостей господарської діяльності щодо виробництва теплової енергії вбачається, що теплова енергія, яка виробляється суб`єктом господарювання, може використовуватися для власних потреб (рядок 320) або реалізовуватися (рядки 325, 335). При цьому залишки теплової енергії, як специфічного виду продукції, не передбачені в структурі звітності, оскільки баланс будується за принципом: обсяг виробленої енергії (рядок 315) = Власні потреби (рядок 320) + Корисний відпуск (рядок 325). Водночас, корисний відпуск теплової енергії може бути деталізований як: для потреб інших видів діяльності ліцензіата (рядок 330) або для реалізації (рядок 335).

Отже, теплова енергія, що вироблена суб`єктом ліцензування, має бути або використана, або відпущена, а залишки нереалізованої продукції у вигляді теплової енергії не передбачені.

Суд зазначив, що Верховний Суд у пунктах 28-29 постанови від 16 січня 2023 року у справі № 160/3648/19, досліджуючи питання, зокрема, про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 13 Закону № 1540-VIII у частині, що стосувалася правильності визначення бази розрахунку суми внеску на розвиток, висловив такий правовий висновок:

«… всі обсяги енергії, що споживаються обладнанням (устаткування), яке не задіяне в технологічних процесах виробництва енергії, або використовуються для провадження іншої діяльності виробника на території підприємства чи споживаються іншими суб`єктами господарювання на території ліцензіата, мають бути віднесені до корисного відпуску теплової енергії.

Враховуючи, що теплова енергія, яка виробляється на об`єктах енергетики корисно використовується в інших технологічних процесах виробництва основної продукції цих підприємств, та є однією із складових собівартості виробництва інших товарів (послуг), такі ліцензіати мають визначати суму внеску на регулювання, як визначений відсоток від товарної продукції (обсягу коштів), отриманої від провадження ліцензованої господарської діяльності, що регулюється НКРЕКП».

Підсумовуючи вище викладене Верховний Суд зазначив, що враховуючи специфіку такого виду господарської діяльності, як виробництво теплової енергії, виходячи з того, що відповідно до Методики № 990 всі складові тарифу розраховані саме з урахуванням обсягів виробництва теплової енергії, а не її реалізації, а також з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 16 січня 2023 року у справі № 160/3648/19, Суд дійшов висновку, що положення частини другої статті 13 Закону № 1540-VIII необхідно розуміти так, що чистий дохід платника внеску на регулювання, отриманого від господарської діяльності з виробництва теплової енергії, має розраховуватись з урахуванням обсягів виробленої, а не лише реалізованої, теплової енергії.

Враховуючи наведені вище висновки Верховного суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що базою нарахування суми внесків на регулювання господарської діяльності з виробництва теплової енергії є чистий дохід саме з виробництва теплової енергії, а не з чистого доходу з реалізації продукції.

У зв`язку з наведеним доводи позивача в цій частині є безпідставними, а висновки НКРЕКП правомірними.

Стосовно порушення позивачем пункту 2.7 глави 2 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива / енергії та стан розрахунків» щодо забезпечення ліцензіатом достовірної інформації зазначеної ним у формі звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної (теплової) енергії (місячна), колегія суддів зазначає наступне.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що інших можливостей надати запитувану інформацію щодо виробництва теплової енергії, окрім «комбінованого виробництва електричної енергії» формою звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної (теплової) енергії (місячна) не передбачено, а тому в силу вимог пунктів 2.7 та 2.8 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП він забезпечує достовірність інформації, зазначеної ним у формі звітності № 4-НКРЕКП за встановленою формою та не може вносити зміни до шаблону форми звітності № 4-НКРЕКП.

Позивач вважає, що жодний з відокремлених підрозділів ДП «НАЕК «Енергоатом» не застосовує технології комбінованого виробництва (когенерації) у значенні термінів та роз`яснень, визначених Законом України «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу», у товариства немає кваліфікованих когенераційних установок і ліцензії на ведення господарської діяльності з комбінованого виробництва теплової та електричної енергії, тому вважає, що не є суб`єктом, який може або повинен заповнювати розділ звіту «Виробництво теплової енергії (у разі комбінованого виробництва теплової та електричної енергії)».

Колегія суддів враховує, що постановою Національної комісії від 20.12.2019 № 2897, затверджено Інструкцію щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива/енергії та стан розрахунків», яка поширюється, зокрема, на суб`єктів господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках.

Ця Інструкція визначає порядок заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна) «Звіт про використання палива/енергії та стан розрахунків» (далі - форма звітності № 4а-НКРЕКП-виробництво електричної та теплової енергії (місячна)), додатків до неї та термін її подання до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

За нормами пункту 3.1 цієї Інструкції звіт складається з трьох розділів: I «Загальна інформація», II «Довідкова інформація» та III «Врегулювання небалансів».

Показники розділу I зазначаються в розрізі видів діяльності «Виробництво електричної енергії» (графи 1-9) та «Виробництво теплової енергії» (у разі комбінованого виробництва електричної енергії) (графи 10-18).

Показники розділу II зазначаються в розрізі видів діяльності «Виробництво електричної енергії» (графи 1-3) та «Виробництво теплової енергії» (у разі комбінованого виробництва електричної енергії) (графи 4-6).

У розділі III зазначається інформація щодо обсягів та вартості купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за звітний період (графа 1) та наростаючим підсумком з початку року (графа 2).

Розділ I «Загальна інформація» не заповнюють суб`єкти господарювання, що здійснюють виробництво електричної та/або виробництво теплової енергії на атомних електростанціях на підставі відповідних ліцензій. Якщо в ліцензіата деякі показники відсутні або не визначаються, тоді відповідні клітинки не заповнюються.

Згідно пункту 3.5 вищевказаної Інструкції у розділі II «Довідкова інформація» зазначається довідкова інформація щодо обсягу виробленої енергії, корисного відпуску енергії, вартості реалізованої/відпущеної енергії та інші показники.

У додатку 1 «Розшифровка корисного відпуску енергії» відображаються розшифрування корисного відпуску електричної та/або теплової енергії у розрізі ліцензованої діяльності з виробництва електричної та/або теплової енергії (з колекторів джерел теплової енергії в системи транспортування теплової енергії, у тому числі для потреб інших видів діяльності ліцензіата, а також для подальшої реалізації теплової енергії споживачам) за звітний період та наростаючим підсумком з початку року (пункт 3.7 Інструкції).

Отже, обов`язок заповнення форм звітностей закріплений законодавством, а тому вимоги НКРЕКП щодо усунення порушень в цій частині є правомірними та обґрунтованими.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання позивача на пункти 2.7 та 2.8 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4а-НКРЕКП, які зобов`язують ліцензіата наводити лише достовірну інформацію згідно з формою та забороняють вносити будь-які зміни до форми звітності, та положення статті 1, 8 Закону № 2509-IV, які визначають поняття комбінованого виробництва електричної та теплової енергії (когенерації), оскільки обов`язок щодо заповнення розділу ІІ «Довідкова інформація» Форми звітності № 4а-НКРЕКП покладається не лише на суб`єктів, що здійснюють комбіноване виробництво електричної та теплової енергії, але й на інших виробників теплової енергії.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Слід зазначити, що інших доводів щодо невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За приписом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25.02.2026.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю.Коротких