Справа № 760/24578/25
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/322/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого позивачка просила суд:

1.визнати протиправними дії інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казакова Віктора Вікторовича по примусовій евакуації 25 серпня 2025 року транспортного засобу NISSAN MICRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , на спеціальний штрафмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 9;

2.визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_2 , адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № від 25.08.2025 року за ч.3 ст. 122 КУпАП у розмірі 680,00 грн., а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити;

3.стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 , майнову шкоду в сумі 2 483,80 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 25.08.2025 року транспортний засіб ОСОБА_1 , NISSAN MICRA державний номерний знак НОМЕР_1 , було припарковано за адресою: м. Київ, вул. Василя Жуковського, на краю тротуару, де, з врахуванням асфальтного покриття та часткового покритого травою для руху пішоходів залишилось щонайменше 3 м., тобто відповідно до норм п. 15.10 (в) ПДР України. Перед тим, як залишити автомобіль, позивачка кілька разів обійшла навколо машини та перевірила ширину тротуару на відсутність перешкод для руху пішоходів. Пересвідчившись, що ширина тротуару є достатньою для вільного проходу пішоходів, в тому числі і у випадку руху по ньому дитячих або інвалідних візочків, позивачка залишила припаркований автомобіль. Звернувшись до вказаного штрафмайданчику, позивачка дізналась, 25.08.2025 року інспектором з паркування (відділ чи департамент вказано не було) Казаковим Віктором Вікторовичем, відносно ОСОБА_2 , було складено постанову серії 2КІ № від 25.08.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), згідно із якою на позивачку, у зв`язку з порушенням нею п. 15.10, д) Правил дорожнього руху, було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. Крім цього, 25.08.2025 року інспектором з паркування Казаковим Віктором Вікторовичем, було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «NISSAN», державний номерний знак НОМЕР_1 . На місці розташування штрафмайданчику позивачка була вимушена сплатити за послуги з евакуації автомобіля у розмірі 1397,00 грн., за послуги з його зберігання у розмірі 712,00 грн., та штраф у розмірі 374,00 грн. (з врахуванням комісії банку), що підтверджується квитанцією №8444 10437 від 26.08.2025 року. З доказової бази по адміністративному правопорушенню та фотокопій, які через деякий час стали доступні в додатку «Київ цифровий» позивачці стало відомо, що її було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, хоча паркування свого автомобіля вона здійснювала на краю тротуару, де для руху пішоходів залишалось щонайменше 2 м.

У позовній заяві зазначено, що транспортний засіб позивачки був припаркований на тротуарі однак відстань для руху пішоходів була понад 2 м та автомобіль, на відміну від поламаного асфальтного покриття та насаджених на тротуарі дерев, не створював перешкоду для руху пішоходів. 3 наданих відповідачем у вигляді доказової бази фотознимків не вбачається, що транспортний засіб позивачки створює перешкоду для руху пішоходів. При цьому, інспектором не надано доказів того, що зазначена ділянка дороги використовується для руху пішоходів, а з наданих фотознімків вказане встановити неможливо, оскільки покриття тротуару є сильно зруйнованим, на ньому ростуть величезні дерева, стовбури яких перекривають прохід значно більше, ніж припаркований позивачкою автомобіль.

Так, позивачкою зазначено, що у інспектором у порушення порядку «тимчасового затримання інспекторами транспортних засобів та їх зберігання затвердженої постановою КМУ №990 від 14.11.2018 року» не було зроблено заміри автомобіля до нерухомих об`єктів, а саме забору, який знаходився з іншого боку тротуару, а зроблено замір до середини тротуару, а тому вона вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення її, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним та безпідставним, а тому підлягає скасуванню.

Окрім того, у позовній заяві зазначено, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, що розміщення затриманого транспортного засобу позивача суттєво перешкоджало дорожньому руху чи створювало загрозу безпеці руху, то при складанні акту про огляд та затримання транспортного засобу дії інспектора не відповідали вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 265-2 КУпАП. Крім того, відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, виключає, згідно вимог ст. 265-4 КУпАП, застосування до неї такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як тимчасове затримання транспортного засобу.

Наявність у позивачки моральної шкоди обґрунтовано фактом незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності та затриманням її автомобіля, в результаті чого її здоров`ю було спричинено стрес внаслідок високої тривоги про зникнення автомобіля і звернення до поліції, втраті впевненості у своїх можливостях забезпечити своє життя, зокрема пересування на транспортному засобі, необхідності шукати допомоги, щоб дістатись до штраф майданчику. Наголошує на тому, що позбавлення позивача користуватися власним майном, підтверджує спричинення їй моральної шкоди, яка виражається у душевних стражданнях. З урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями відповідача та розміром душевних страждань, позивачка просить стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

22 вересня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Скляренко О.П. про усунення зазначених судом недоліків позовної заяви, надано уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2025 адміністративну справу за вказаним позовом передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

31.12.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача - Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому останній просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідачем вказано, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 25 серпня 2025 року серії 2КІ № . При цьому відповідачем вказано, що уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення. На позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення пункту 15.10 д) ПДР України. Транспортний засіб позивача зафіксовано головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казаковим Віктором Вікторовичем, що транспортний засіб позивача NISSAN MICRA номерний знак НОМЕР_1 поставлений на стоянку, створює перешкоду для руху пішоходів за адресою: вул. Жуковського Василя, 20 в м. Києва, кожен фотознімок містить інформацію про дату і час здійснення фотозйомки. На фото 2 і 5 транспортний засіб Позивача зафіксовано на одному і тому ж місці з різницею в часі у 22 хвилини, що підтверджує, що транспортний засіб був поставлений на стоянку понад 5 хвилин

У відзиві зазначено, що відповідно до вимірювань, здійснених на основі фото - 1, відстань між транспортним засобом позивача та зеленими насадженнями становить 1 метр 40 сантиметрів. Таким чином, асфальтована частина тротуару звужена до 1,40 м, що не забезпечує достатньої ширини для вільного та безпечного руху пішоходів з урахуванням вимог Правил дорожнього руху України та державних будівельних норм, таке розміщення транспортного засобу не лише порушує вимоги пункту 15.10 в) ПДР, а й суттєво утруднює рух осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками, які потребують більшого простору для можливості безперешкодного пересування, аніж іншим пішоходам, що є порушення п. 15.10 д) ПДР. Окрім того, відповідачем вказано, що головним інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серія від 25 серпня 2025 серія 2КІ № та тимчасовому затриманні транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казакова Віктора Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 06 квітня 2023 року серії 2КІ № притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

З постанови вбачається, що транспортний засіб NISSAN MICRA номерний знак НОМЕР_1 , 25 січня 2025 року о 19 год. 14 хв. на вул. Жуковського Василя, буд. 20 в м. Києві, поставлено на стоянку, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушено п 15.10 д) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: термінал: АРМ Інспектора.

Сторонами не заперечувалось що власником транспортного засобу «NISSAN MICRA» номерний знак НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_3 , що також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 65).

Як вбачається з копії свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 28.10.2016 позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на - « ОСОБА_4 » (а.с. 66).

Судом встановлено, що головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казаковим Віктором Вікторовичем складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.03.2023 рішенням Київської міської ради, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911 було затверджено Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (нова редакція).

Відповідно до п. 1 вказаного положення Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який утворений відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у структурі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рішенням Київської міської ради від 20 червня 2002 року N 28/28 "Про утворення виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і загальної чисельності". Департамент перейменовано з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідно до рішення Київської міської ради від 08 грудня 2016 року N 544/1548 "Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" перейменовано з Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який відповідно до рішення Київської міської ради від 15 березня 2012 року N 198/7535 "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" було перейменовано з Головного управління контролю за благоустроєм виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно до п. 4 Положення основними завданнями Департаменту є: 4.9. Здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів в межах повноважень, наданих законодавством України. 4.10. Виконання функцій управління (інспекції) з паркування. Пунктом 5.50. Положення Департамент здійснює контроль за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів. 5.51. Здійснює контроль за оплатою вартості послуг з паркування у встановленому порядку. 5.52. Розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладає адміністративні стягнення. 5.53. Здійснює тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку в разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ,

Згідно п.5 Положення у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджуються наказом директора Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту виконання покладених на них завдань мають право: для 1) здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису); 2) розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; 3) складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; 4) накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); 5) розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності; 6) складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів; 7) здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку; 8) брати участь у межах своєї компетенції у роботі комісій, що утворюються Київською міською радою та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 9) надавати інформацію іншим органам державного контролю відповідно до законодавства; 10) установлювати за даними державних реєстрів відповідальних осіб за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів; 11) складати протоколи про порушення вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів відповідно до законодавства та надавати їх на розгляд у встановленому порядку; 12) мають інші права, визначені законом.

Відповідно ст. 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису) , статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу.

Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва уповноважено від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також проводити тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122, частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, визначених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху), а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою відповідача.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі по тексту - ПДР).

Згідно з п. 1.1 ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 ПДР.

Також інспектори здійснюють фотофіксацію (відеозапис) порушень ПДР в розділі стоянки, зупинки, та притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд приходить до висновку, що головний спеціаліст - інспектор з паркування першого відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казаков Віктор Вікторович наділений повноваженнями накладати адміністративні стягнення на підставі КУпАП.

Пунктом 15.1 Правил визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Підпунктом «д» п.15.10 ПДР України зазначено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно на дані правовідносини поширюється положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом АРМ Інспектор про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

Веб-сайт, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, kyiv.digital/penalty/check через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - номер постанови від 25.08.2025 року, де містяться фото транспортного засобу «NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме містить п`ять фотознімків, виконаних з різних ракурсів, які відображають: дату порушення - 25.08.2025 та час вчинення правопорушення - з 18:48:10 до 19:10:13. Окрім того, позивач не заперечував факт розміщення на стоянку власного транспортного засобу «NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі, однак вважала, що перешкод для руху пішоходів створено не було.

Наведене в повній мірі підтверджується фотознімками, співпадає з GPS координатами на фотознімках: Фото 1 - 50.39758, 30.49168472, фото 2 50.39747972, 30.49179639, фото 3 - 50.39707472, 30.49176639, фото 4 - 50.39705972, 30.49183167, фото 5 - 50.39756139, 30.49163972.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху України тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Разом з тим лінією між тротуаром та проїзною частиною є укладений бордюрний камінь.

Зі змісту матеріалів фотофіксації, також вбачається, що транспортний засіб «NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачці, здійснює стоянку безпосередньо на тротуарі, та інспектором здійснено заміри відстані між транспортним засобом та елементом благоустрою - зелені насадження (трав`яне покриття), які відокремлені бордюрним каменем правильної геометричної форми, вказана відстань становить 1,40 сантиметрів.

Згідно п. 11.13 Правил забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до Правил дорожнього руху, на тротуарах дозволено зупинку і стоянку лише у випадках, коли це прямо дозволено дорожніми знаками або дорожньою розміткою і не перешкоджає руху пішоходів, зокрема людей з інвалідністю, батьків із дитячими візками тощо.

Відповідно до пункту 9.1.2. Правил благоустрою міста Києва (рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051 «Про правила благоустрою міста Києва») (далі - Правила благоустрою) охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах міста під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільчих пунктів і пристроїв.

Згідно з пунктом 2.3.2 Правил благоустрою, елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, шумозахисні та протиерозійні), розташовані вздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, на інших об`єктах благоустрою загального користування, у санітарно-захисних зонах та на прибудинкових територіях.

Відповідно до пункту 9.6.11 Правил благоустрою на території об`єктів благоустрою зеленого господарства забороняється влаштовувати зупинки пасажирського транспорту та паркувати автотранспортні засоби на газонах, клумбах та інших озеленених територіях.

Крім того, згідно з пунктом 3.2.12 Правил благоустрою відповідальні особи підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також юридичні та фізичні особи, які на законних підставах використовують будівлі, споруди та приміщення, зобов`язані забезпечувати захист зелених насаджень на відповідних територіях, у тому числі шляхом встановлення бордюрного каменю.

Відповідно до матеріалів фотофіксації, доданих до оскаржуваної постанови, зокрема на тротуарі між транспортним засобом позивача та бетонним парканом розміщені елементи благоустрою - зелені насадження (трав`яне покриття), які відокремлені бордюрним каменем правильної геометричної форми.

Розміщення транспортного засобу позивача на тротуарі безпосередньо біля зазначених зелених насаджень суттєво ускладнює рух пішоходів та створює значні перешкоди для пересування осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування, а також пішоходів з дитячими колясками.

Згідно з даними Google Maps (скріншот додається), за GPS-координатами фотознімків за адресою: м. Київ, вул. Василя Жуковського, 20, на тротуарі фактично розташовані елементи благоустрою у вигляді зелених насаджень між тротуаром та огорожею.

Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками в силу прямої норми ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, що не потребує окремого доказування шляхом встановлення додаткових обставин.

Відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил зупинки транспортного засобу, що зафіксовано у режимі фотозйомки, надано фотокопії зображення транспортного засобу у кількості п`яти зображень транспортного засобу, отриманих з різних ракурсів.

Зазначені фотокопії містять дату та час здійснення фотозйомки, дані щодо місця розташування транспортного засобу щодо нерухомих об`єктів, містять вичерпний обсяг інформації для встановлення марки транспортного засобу, серії та номеру його державної реєстрації.

Суд вважає безпідставними твердження позивачем, про те що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення викладеного в оскаржуваній постанові, оскільки на переконання позивачки не було створено перешкод для руху, оскілки нею розміщено її транспортний засіб на краю тротуару з врахуванням асфальтного покриття та часткового покритого травою для руху пішоходів залишилось щонайменше 3 м., тобто відповідно до норм п. 15.10 (в) ПДР України, а тому вона вважає, що на її переконання ширина тротуару є достатньою для вільного проходу пішоходів, в тому числі і у випадку руху по ньому дитячих або інвалідних візочків, позивачка залишила припаркований автомобіль, огляду на наступне.

Суд зауважує, що надані фотокопії підтверджують, що транспортний засіб позивача розміщений на тротуарі таким чином, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, оскільки своїм розташуванням дійсно створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Крім того, суд зауважує, що пішоходи не повинні обмежуватись 1,40 сантиметрами тротуару для безперешкодного та безпечному руху по ньому, оскільки елемент благоустрою, а саме зелені насадження не входять до тротуару та не можуть використовуватись для проходу пішоходів, а тому такі елементи благоустрою та їх розмір не можуть враховуватись, як відстань для руху пішоходів в розумінні Правил дорожнього руху.

Окрім того, суд вважає, за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Автомобіль позивачки не був поставлений на стоянку способом часткового виїзду на тротуар передньою або боковою частиною, а повністю перебував на тротуарі.

Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.01.2025 у справі № 757/38876/23-а щроби висновок, що посилання позивача, як на правомірність здійснення стоянки на тротуарі, п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки автомобіль позивача не був поставлений на стоянку способом часткового виїзду на тротуар передньою або боковою частиною, а повністю перебував на тротуарі.

Більш того, місце розташування позивачкою транспортного засобу NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі свідчить про те, що автомобіль позивача своїм розташуванням дійсно створить перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками, що є очевидним та безспірним.

Суд вважає, що відповідачем надані фото автомобіля, які дійсно підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем та свідчать про не змістовність доводів останнього, викладених у позовній заяві, якими він обґрунтовував неправомірність його притягнення до адміністративної відповідальності.

Тобто, автомобіль позивача було припарковано з порушенням ПДР України, отже, наявне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке належним чином зафіксоване.

Суд зазначає, що зазначені речові докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Встановлено, що на виконання вказаних вище приписів чинного законодавства України відповідачем було здійснено фотофіксацію, вказаних обставин в кількості шести зображень з різних ракурсів.

Згідно з статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Встановивши відповідальну особу, а саме позивачку, за яким зареєстровано транспортний засіб транспортного засобу NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , головним спеціалістом-інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 25.08.2025 серія 2КІ № за порушення вимог частини 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 р. № 990 ( далі - Постанова № 990), тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Як уже зазначалось, що згідно ч. 3 ст. 265-4 КУпАП Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Пунктом 3 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою КМ України від 14.11.2019 №990 визначено, що зберігання тимчасового затриманих транспортних засобів здійснюється на спеціальних майданчиках чи стоянках Національної поліції її територіальних (у тому числі міжрегіональний) органів, а також підприємств, установ та організацій, з якими територіальними органами Національної поліції укладено договору про надання послуг із зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Пунктом 12 Постанови № 990 визначено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент учинення правопорушення. Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуг з доставлення та/або зберігання транспортного засобу та сплата штрафу за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 265-4 КУпАП повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, відбувається невідкладно за зверненням такої особи після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача підстав для здійснення вказаних дій, також відсутності будь-яких порушень під час їх здійснення, суд приходить до висновку про те, що посадова особа відповідача під час складання 25.12.2025 року акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу позивачки «NISSAN MICRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик, діяв на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено те, що доказів протиправності дії інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казакова Віктора Вікторовича по примусовій евакуації 25 серпня 2025 року транспортного засобу NISSAN MICRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2, на спеціальний штрафмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 9, не було надано, а приймаючи оскаржувану постанову, головний спеціаліст-інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Крім того, суд приймаючи рішення звертає увагу на те, що відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17, було зазначено наступне: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).».

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Суд вважає, що відповідач виконав обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС та надав суду докази щодо правомірності прийнятого ним рішення стосовно позивача.

Враховуючи викладене, вбачається, що головним інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серія від 25.08.2025 серія 2КІ № .

Суд зауважує, що кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Оскільки позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення 25.08.2025 серія 2КІ № та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.08.2025, відтак позовні вимоги щодо визнання протиправними дії інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казакова Віктора Вікторовича по примусовій евакуації 25 серпня 2025 року транспортного засобу NISSAN MICRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , на спеціальний штрафмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_2 , адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ № від 25.08.2025 року за ч.3 ст. 122 КУпАП у розмірі 680,00 грн. та закриття провадження у справі, - не підлягають задоволенню.

Вимоги позовної заяви стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 , майнову шкоду в сумі 2 483,80 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., - задоволенню не підлягають, оскільки дії відповідача не визнано неправомірними, а при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.08.2025 серія 2КІ № та евакуації транспортного засобу «NISSAN MICRA, державний номерний знак НОМЕР_1 » на спеціальний майданчик дотримані норми чинного законодавства України.

Крім того, враховуючи, той факт, що постанову винесено законно та правомірно, а тимчасове затримання транспортного засобу відбулося в межах чинного законодавства, то і відшкодування вказаних коштів неможливе.

Окрім того, враховуючи, що вказані вимоги позивачки є похідними від вимог про визнання дій протиправними, визнання протиправно та скасування постанови, а також закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, які визнанні судом недоведеними та відмовлено в їх задоволенні, то суд приходить до висновку, що вимога про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 483,80 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Таким чином, інші доводи позивача не впливають на вищевказані висновки суду

У порядку ч.4 статті 139 КАС встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 14-2, 122, 251, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його нескасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: