Справа № 140/5954/24
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 140/5954/24

адміністративне провадження № К/990/20109/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів - Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у складі судді Денисюка Р.С. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Шавеля Р.М. (головуючий), суддів: Бруновської Н.В., Хобор Р.Б. у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій, встановлені судами попередніх інстанцій обставини:

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ у Волинській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у проведенні індексації його пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок (індексацію) та виплату йому пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 1 березня 2021 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі - постанова №127), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 1 березня 2022 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - постанова №118), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 1 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - постанова №168), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 1 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - постанова №185) та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 1 березня 2021 року.

2. Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 30 серпня 2024 року відмовив у задоволенні позову.

3. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 15 квітня 2025 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 та 1,0796.

Зобов`язав ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 4 грудня 2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та 1,0796, у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 4 грудня 2023 року.

Позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 1 березня 2021 року до 3 грудня 2023 року залишив без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

4. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:

4.1. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Волинській області та з 17 листопада 2019 року отримує пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV.

4.2 На звернення позивача стосовно пенсійного забезпечення, ГУ ПФ України у Волинській області листом № 6297-5367/К-02/8-0300/24 від 8 травня 2024 року повідомив, що внаслідок індексації пенсія позивача згідно із Порядком № 124 не підлягала підвищенню. За таких умов з 1 березня 2021 року на підставі пункту 2 постанови № 127 позивачу встановлено щомісячну доплату в розмірі 100 грн, з 1 березня 2022 року на підставі пункту 4 постанови № 118 - щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн.

4.3 Починаючи з 1 березня 2023 року, перерахунок пенсій проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки 3764 грн 40 коп., який збільшено з 1 березня 2019 року на коефіцієнт 1,17; з 1 травня 2020 року - на коефіцієнт 1,11; з 1 березня 2021 року - на коефіцієнт 1,11; з 1 березня 2022 року - на коефіцієнт 1,14 та з 1 березня 2023 року - на коефіцієнт 1,197, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, становить 7405 грн 03 коп. (3764,40 х 1,17 x 1,11 x 1,11 x 1,14 x 1,197). Оскільки при обчисленні розміру пенсії позивача визначено середньомісячний заробіток з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки в розмірі 7763 грн 17 коп., пенсійна виплата з 1 березня 2021 року, з 1 березня 2022 року та з 1 березня 2023 року перерахунку не підлягає.

4.4 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2361 грн.

Враховуючи викладене, при обчисленні розміру пенсії позивача враховано страховий стаж тривалістю 45 років 02 місяці 10 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,45167) для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 18 523 грн 96 коп., який взято за періоди роботи з 1 липня 2000 року по 30 листопада 2019 року із застосуванням середньої заробітної плати по України 7994 грн 47 коп. (індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,09800).

4.5 Отже, при проведенні перерахунків розміру пенсійної виплати дотримано вимоги чинного пенсійного законодавства.

4.6 Посилаючись на неправомірність дій пенсійного органу щодо обчислення індексації пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги, заперечень (відзиву) на касаційну скаргу:

5. ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

5.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України).

5.2 Зокрема, ОСОБА_1 стверджує про те, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, не врахував висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 13, 27, 28 січня, 16 квітня 2025 року (справи №№160/28752/23, 200/24248/24, 620/7211/24, 400/4663/24, 120/1483/24, 200/5836/24, відповідно).

6. Відповідач відзив на касаційну скаргу не подав. Ухвалу про відкриття касаційного провадження від 1 липня 2025 року доставлено до електронного кабінету 2 липня 2025 року о 23:59.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин першої-другої статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Спірним питанням, яке слід вирішити у межах розгляду цієї справи, є порядок проведення індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14 та 1,197, 1,0796.

9. З цього приводу Верховний Суд вже неодноразово висловлювався, зокрема у постановах від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23, від 12 березня 2025 року у справі №620/8157/24 та інших, висновки яких згодом було підтримано й Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду (постанова від 16 квітня 2025 року у справі № 200/5836/24).

10. Зокрема, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зазначила:

"83. Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:

показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);

показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).

…

94. Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.

96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.

97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

98. За таких обставин, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.".

11. Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2024 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови № 127, № 118, № 168, №185.

12. Застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів констатує, що ГУ ПФУ у Волинській області, здійснюючи в 2021-2024 роках перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячні доплати до пенсії в розмірах 100,00 грн, 135,00 грн, 100,00 грн, а з 1 березня 2024 року позивачу проведено часткову індексацію пенсії, відповідно, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства.

13. Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

14. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

15. Так, відповідно до частин першої-третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

16. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

17. Звернувшись до суду з цим позовом 4 червня 2024 року, позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача здійснити індексацію його пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 1 березня 2021 року у розмірі 1,11, з 1 березня 2022 року у розмірі 1,14, з 1 березня 2023 року - 1,197, з 1 березня 2024 року - 1,0796.

18. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема, статті 46 Закону № 1058-IV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

19. При цьому, у справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація у 2021-2024 роках позивачу фактично не нараховувалася, тому відсутні підстави для застосування норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

20. Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

21. Ураховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду з цим позовом 4 червня 2024 року, його права можуть бути захищені судом з 4 грудня 2023 року - тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформульованими у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24 та у постановах від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, від 11.02.2025 у справі № 280/3620/24, від 24.03.2025 у справі № 380/11333/24 та від 08.04.2025 у справі № 260/4303/24.

22. Разом із тим, суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині постанови дійшовши до правильного висновку про наявність у позивача права на індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачу, помилково у резолютивній частині зазначив, що застосуванню підлягають лише коефіцієнти збільшення у розмірі 1,197 та 1,0796, тому в цій частині постанову суду апеляційної інстанції слід змінити, визнавши протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 1 березня 2021 року у розмірі 1,11, з 1 березня 2022 року у розмірі 1,14, з 1 березня 2023 року у розмірі 1,197, з 1 березня 2024 року - 1,0796 та зобов`язати відповідача здійснити з 3 грудня 2023 року індексацію пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 1 березня 2021 року у розмірі 1,11, з 1 березня 2022 року у розмірі 1,14, з 1 березня 2023 року - 1,197, з 1 березня 2024 року - 1,0796.

23. Суд зазначає, що індексація пенсій відповідно до постанов КМУ № 127, № 118, № 168 та № 185 здійснюється шляхом послідовного застосування усіх встановлених коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії. Застосування лише одного коефіцієнта без урахування попередніх коефіцієнтів суперечить правовій природі індексації.

24. Тому, навіть у межах шестимісячного строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України, суд зобов`язаний застосувати усі встановлені законодавством коефіцієнти індексації, починаючи з 1 березня 2021 року, у тому числі 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796, що підлягають послідовному застосуванню до показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії.

25. Такий підхід узгоджується з метою індексації - забезпечення збереження купівельної спроможності пенсій - та гарантує реалізацію конституційного права особи на достатнє пенсійне забезпечення, передбаченого статтями 46 та 48 Конституції України.

26. У зв`язку з цим, колегія суддів уважає, що доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, пункту 5 Порядку № 124, постанови № 127, постанови № 118, постанови № 168, постанови № 185 та неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14, 16, 17 квітня 2025 року (справи №№ 620/10586/24, 200/5836/24, 460/4401/24, 420/12605/24, 260/3887/24, 560/10041/24, відповідно), що стали підставою для висновку про застосування лише одного коефіцієнта при розрахунку індексації пенсії, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду рішення суду апеляційної інстанції.

27. Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

28. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, правильно застосував норми матеріального права і дійшов правильного висновку щодо наявності у позивача права на індексацію, однак у резолютивній частині невірно визначив розміри такої індексації, тому касаційну скаргу слід задовольнити частково та змінити резолютивну частину постанови суду апеляційної інстанції.

29. Оскільки Верховний Суд не приймає нового рішення за результатами розгляду справи, то відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 123, 341, 345, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року змінити, виклавши абзаци 3, 4 її резолютивної частини у наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 4 грудня 2023 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 4 грудня 2023 року».

У іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: Я.О. Берназюк С.М. Чиркін