Справа № 556/1943/25
Суддя: Зейкан І.Ю.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 556/1943/25
Провадження № 6-а/565/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 подану в порядку ст. 383 КАС України, у справі № 6-а-4/08 за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ОСОБА_1 , в порядку ст. 383 КАС України, звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, у якій з урахуванням уточнень просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області від 20 червня 2025 року №102;

- зобов`язати Володимирецьку селищну раду на власний вибір невідкладно придбати одне із наведених у його заявах від 28.07.2025 року та від 31.07.2025 року житлове приміщення, враховуючи житло, що наведене у заяві, яка подана в порядку контролю для сім`ї ОСОБА_2 за визначеною власниками ціною;

- зобов`язати Володимирецьку селищну раду видати ордер на придбане одне із наведених у вищевказаних заявах житлове приміщення, враховуючи і житло, що наведене у заяві, яка подана в порядку контролю для заселення в неї сім`ї ОСОБА_2 ;

- встановити судовий контроль за виконанням винесеного судом рішення по даній заяві.

Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002 у справі № 6-А-4/08 затверджено мирову угоду, за якою Володимирецька селищна рада зобов`язалася надати ОСОБА_1 житло позачергово. В подальшому, за заявою стягувача ОСОБА_1 ухвалою Володимирецького районного суду від 26.06.2008 у справі № 6-А-4/08 стягнуто з Володимирецької селищної ради на користь позивача кошти в сумі 164004,00грн для придбання житла. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 змінено абз.2 резолютивної частини зазначеної ухвали. Рішення у справі набрало законної сили 23.01.2012, а заява про примусове виконання подана стягувачем 24.01.2012. Відкрите з цього приводу виконавче провадження № 31166879 надмірно тривалий час залишається невиконаним. У своє чергу 06.06.2013

Рішенням від 06.06.2013 ЄСПЛ зобов`язав державу Україна виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_1 . По суті в даному випадку ідеться про виконання ухвали Володимирецького районного суду від 26 червня 2008 року (справа № 6-A-4/08) якою змінено спосіб і порядок виконання рішення суду та яка, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2009 року залишена без змін, а ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 року змінено лише абзац другий її результативної частини із надання коштів для придбання житла на придбання і надання житла.

У зв`язку із продовженням надмірно тривалого невиконання судових рішень, стягувач 26.05.2025 року скерував до боржника заяву з вимогою на виконання судових рішень придбати для сім`ї Печончика (4 особи) квартиру загальною площею 59.70 кв.м. у АДРЕСА_1 , за визначеною власником ціною, згідно з витягом з інтернет оголошення на оlх.uа, який додано до заяви. 24.06.2025 року на електронну адресу, а 25.06.2025 року і на поштову адресу стягувача надійшло рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області від 20 червня 2025 року за № 102, яким на виконання ухвали Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 року вирішено надати ОСОБА_1 у користування житлове приміщення загальною площею 48,0 кв.м., у тому числі житлової площею-26,8 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Поряд з цим через поштовий зв`язок 26.06.2025 року заявник отримав від Володимирецької селищної ради лист-повідомлення від 24.06.2025 року за вих. № 1535/03-40/25 про розгляд його заяви від 26.05.2025 року щодо придбання квартири у м. Вараш. В цьому повідомленні зазначено, що його заява від 26.05.2025 року розглянута і на виконання ухвали Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 року прийнято виконкомом рішення про надання у користування ОСОБА_3 житла у селищі Рафалівка, а не у місті Вараш. Тобто з повідомлення вбачається, що Володимирецька селищна рада розглянула по суті його заяву від 26.05.2025 року та відмовила у придбанні квартири

Зазначив, що Рівненський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 12.03.2020 року у справі № 460/3438/19, уже давав оцінку житлу в АДРЕСА_2 та скасовував аналогічне рішення № 163 від 07.11.2019, про надання йому цього ж самого житла, яке не відповідає вимогам ст. 48, 50 ЖК України. Відповідач свідомо повторно прийняв незаконне рішення надання йому приміщення, яке знаходиться на значній відстані від селища Володимирець та навіть поза межами територіальної громади Володимирецької селищної ради. До цього часу рішення щодо надання йому житла боржником не виконане.

Боржник Володимирецька селищна рада подала письмові пояснення, в яких заперечує проти задоволення заяви. Свої заперечення аргументує тим, що на момент прийняття оскаржуваного рішення Володимирецької селищної ради № 102 від 20.06.2025 року «Про забезпечення житлом ОСОБА_1 », у розпорядженні селищної ради знаходилась чинна технічна документація, а саме: технічний паспорт на житлове приміщення (інвентаризаційна справа № 7), реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності - ТІ01:0293-4025-8900-5331, дата виготовлення - 25.03.2025 ( АДРЕСА_2 ,) що підтверджує статус приміщення як житлового. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав від 14.05.2025, Володимирецька селищна рада є власником даного житлового приміщення. Щодо членів сім`ї стягувача, то звертає увагу, що відповідно до витягів з реєстру територіальної громади, доданих до заяви, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_1 з 13 травня 2025 року. При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 03.07.2025 сім`я ОСОБА_1 має у приватній власності наступні житлові площі: ОСОБА_1 : квартира, АДРЕСА_3 , загальна площа - 36,1кв.м, житлова площа - 20,5 кв.м; Спільна часткова власність (5/6): загальна площа - 30,08 кв.м, житлова - 17,08 кв.м. ОСОБА_6 : квартира, АДРЕСА_4 , загальна площа - 43,1 кв.м, житлова - 21,7 кв.м, частка 100 %. ОСОБА_4 : квартира, АДРЕСА_5 , загальна площа - 63,4 кв.м, житлова - 31,4 кв.м, частка - 100%. Крім того, у декларації за 2024 рік ОСОБА_6 зазначила, зокрема, об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок у селищі Володимирець, загальна площа - 189,7 кв.м, власність 100 %. Обставини, на підставі яких було скасовано рішення Володимирецької селищної ради № 163 від 07.11.2019, істотно змінилися, зокрема щодо відповідності приміщення вимогам ст. 50 Житлового кодексу України та нормам житлової площі для сім`ї ОСОБА_1 , враховуючи наявність у сім`ї значної житлової площі у приватній власності. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягувач та боржник, в судове засідання не з`явились, явку своїх представників не забезпечили, подали клопотання про розгляд заяви за їх відсутності.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 383 КАС України, суд бере до уваги наступні обставини.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002 у справі № 6-А-4/08 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та Володимирецькою селищною радою, відповідно до якої, за порушення правил обліку осіб, що потребують житла, Володимирецька селищна рада зобов`язалася надати позивачу житло, яке буде в наявності позачергово.

В подальшому, за заявою позивача, ухвалою Володимирецького районного суду від 26.06.2008 у справі № 6-А-4/08, змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 та стягнуто з Володимирецької селищної ради на користь позивача кошти в сумі 164004,00грн для придбання житла.

Вказана ухвала Володимирецького районного суду від 26.06.2008 залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2009.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 у справі № К-7011/09 абз.2 резолютивної частини ухвали Володимирецького районного суду від 26.06.2008 викладено у новій редакції: змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.07.2007 та зобов`язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 у справі «Кононова та інші проти України» (заява №11770/03 та 89 інших заяв) зобов`язано державу Україна виконати рішення національних судів, зокрема, ухвалених на користь ОСОБА_1 (заява № 37355/0828/07/2008). Згідно з текстом рішення та додатку 1 до нього, - ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002, яка змінена ухвалою того ж суду 26.06.2008 (у світлі рішень того ж суду від 05.06.2007 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2008) та сплатити протягом трьох місяців на користь заявника (позивача) 3000 євро в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказані обставини встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 460/13795/25, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2026, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягають.

Щодо вимоги заяви про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області від 20 червня 2025 року №102.

Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради № 102 від 20.06.2025 «Про забезпечення житлом ОСОБА_1 », стягувачу ОСОБА_1 надано у користування житлове приміщення загальною площею 48,0 кв.м., яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту копії рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 460/13795/25, вбачається, що стягувач ОСОБА_1 звернувся з аналогічною вимогою до Володимирецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області від 20 червня 2025 року №102 в порядку позовного провадження. Вказана вимога ОСОБА_1 судом задоволена. Зокрема, суд визнав протиправним та скасував рішення Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради № 102 від 20.06.2025 «Про забезпечення житлом ОСОБА_1 ».

Таким чином, у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області від 20 червня 2025 року №102, оскільки вказане рішення вже скасоване рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 460/13795/25, яке набрало законної сили 22.01.2026.

Щодо вимог стягувача ОСОБА_1 зобов`язання Володимирецької селищної ради невідкладно придбати для сім`ї ОСОБА_2 одне із наведених у позові житлових приміщень, за визначеною власником ціною, то такі вимоги є безпідставними з огляду на дискреційність повноважень боржника у питанні придбання житла.

Стаття 16 ЖК визначає компетенцію виконавчих комітетів селищних, сільських рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду

Так, виконавчі комітети селищних, сільських рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території відповідної ради:

1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30);

2) керують житловим господарством, забезпечують правильну експлуатацію і схоронність жилих будинків, що є у віданні ради, організують їх капітальний і поточний ремонт;

3) здійснюють управління житловим фондом ради (частина перша статті 18);

4) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39)

5) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду (стаття 52);

6) здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу (частина четверта статті 134), здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків (стаття 138);

7) видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду (частина перша статті 58);

8) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154);

9) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178).

Виконавчі комітети селищних, сільських рад вирішують й інші питання в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, віднесені до їх відання законодавством України.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР), до власних (самоврядних) повноважень сільських, селищних, міських рад належать облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності або яке отримано в оренду, користування (у тому числі комунальними підприємствами, установами, організаціями); вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 16 ЖК України та ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд не вправі перебирати на себе такі повноваження органу місцевого самоврядування. Тому такі вимоги задоволенню не належать.

Вимога щодо зобов`язання Володимирецької селищної ради видати на придбане житлове приміщення ордер для заселення в неї сім`ї ОСОБА_2 , є похідною від вимоги зобов`язального характеру щодо придбання визначеного стягувачем у заяві житла. Позаяк, у такій вимозі відмовлено, то і дана вимога задоволенню також не підлягає.

Щодо вимоги стягувача ОСОБА_1 про встановлення строку відповідачу для надання відповіді щодо виконання заявлених вимог, то такі строки не передбачені вимогами процесуального кодексу, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо встановлення судового контролю за виконання цієї ухвали суду, то суд зауважує, що рішення боржника № 102 від 20.06.2025 скасоване рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 460/13795/25, у задоволенні інших вимог заяви стягувача суд відмовив, а тому відсутня потреба встановлювати судовий контроль у порядку ст. 382 КАС України за цією ухвалою.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 58 Рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Суд зазначає, що зазначені стягувачем в додаткових поясненнях доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і нормах матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294 цього Кодексу.

За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, необхідно залишити без задоволення за безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву стягувача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області № 102 від 20.06.2025 «Про забезпечення житлом ОСОБА_7 », зобов`язання вчинити дії, встановлення строку та судового контролю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан