Справа № 200/8938/24
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року Справа №200/8938/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення, що ухвалено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

05.02.2026 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року у справі № 200/8938/24, зокрема зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» нарахувати ОСОБА_1 з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки - шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» редакції, яка діяла з 29.01.2020 року, та виплатити йому їх недоотримані частини.

Заяву обґрунтовував тим, що рішення суду, що ухвалено в даній справі та набрало законної сили, в частині виплати заборгованості (суми недоотриманої частини грошового забезпечення, що нарахована внаслідок перерахунку) протягом тривалого часу відповідачем не виконується з посиланням на обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, чим порушуються права позивача та право на виконання рішення суду.

Так, відповідачем на виконання рішення суду здійснено розрахунок суми заборгованості грошового забезпечення, що не було виплачено за час служби. Однак, рішення суду не виконано; на його виконання відповідачем до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня надіслано заявку-замовлення коштів.

Зазначав, що відповідач у своїх відповідях та в поясненнях посилається на відсутність коштів за КЕКВ (кодом економічної класифікації видатків бюджету) 2800 «Інші поточні видатки».

Проте подання відповідачем до вищого командування заявки на фінансування вказаного рішення суду за таким КЕКВ унеможливлює повне виконання рішення суду та реальне відновлення порушених прав, оскільки застосування такого КЕКВ не відповідає правовій природі присудженої виплати (судом встановлено обов`язок виплатити грошове забезпечення військовослужбовця), оскільки цей код використовується для фінансування виплат, які не є елементами грошового забезпечення.

Натомість КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» безпосередньо призначений для здійснення виплат, що входять до структури грошового забезпечення, у тому числі додаткових видів виплат, передбачених законодавством, і повністю кореспондує правовій природі грошових коштів, щодо яких ухвалено судове рішення у даній справі.

Вважав, що у разі здійснення виплати за КЕКВ 2800 (на відміну від КЕКВ 2112) спірні суми: - не включаються до бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що унеможливлює їх врахування при обчисленні страхового стажу; - не включаються до бази пенсійного забезпечення військовослужбовця, що прямо впливає на розмір майбутньої пенсії; - оподатковуються за загальними правилами, без застосування спеціального режиму, передбаченого для грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема без компенсації податку на доходи фізичних осіб та із застосуванням іншого розміру військового збору (5 % замість 1,5 %).

Вважав, що визначення способу виконання судового рішення шляхом проведення виплати за КЕКВ 2112 не змінює зміст резолютивної частини рішення, а забезпечує його реалізацію відповідно до тієї правової природи виплати, яка вже встановлена судом при вирішенні спору по суті.

В судове засідання представники осіб, які беруть участь у вирішенні заяви, не з`явилися, про дату, час і місце її розгляду повідомлялися належним чином. Неприбуття у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 та набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування в період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести щодо періоду з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року, та виплатити йому їх недоотримані частини;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За отриманням виконавчого листа позивач не звертався.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року, яке ухвалено в даній справі та набрало законної сили, Військовою частиною НОМЕР_1 вчинені відповідні дії, а саме щодо періоду з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно ОСОБА_1 проведено перерахунок грошового забезпечення (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року.

За наслідками такого перерахунку ОСОБА_1 нараховано суму заборгованості (суму недоотриманої частини грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення), що підтверджується розрахунком перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 (з урахуванням раніше виплачених сум) за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року згідно з рішенням суду, що ухвалено в даній справі.

Згідно з цим розрахунком недоотримана сума грошового забезпечення щодо періоду з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року (в тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомога на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки становить 210 984,37 грн., що за вирахуванням податків і зборів до зарахування на картковий рахунок стягувача становить 207 819,60 грн. (як зазначив відповідач у розрахунку, разом по КЕКВ 2880 ця сума становить 248 961,56 грн.).

Зазначена сума заборгованості не виплачена, як пояснив відповідач, через відсутність відповідного бюджетного фінансування потреб військової частини за КЕКВ 2800.

Судом також встановлено, що супровідним листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 08.12.2025 року №220/13/28114 до усіх військових частин для подальшого використання у роботі надіслано лист Державної казначейської служби України від 02.12.2025 року № 15-06-06/26645 щодо застосування коду економічної класифікації видатків бюджету при виконанні судових рішень.

В цьому листі Державної казначейської служби України, з посиланням на пп. 2.1.1.2 пп. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року № 333 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 року за № 456/20769), зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, в тому числі основні та додаткові види виплат, здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Також зазначено наступне:

«Враховуючи вищезазначене, нарахування і виплата грошового утримання (забезпечення) військовослужбовців та додаткових виплат на виконання рішень суду необхідно здійснювати за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Додатково зазначаємо, що за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2800 «Інші поточні видатки» слід здійснювати видатки установ на виконання судових рішень про стягнення коштів, за якими такі установи є боржниками».

Розглянувши заяву суд виходить з наступного.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, врегульовані розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 370 383).

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою, зокрема для встановлення або зміни способу або порядку виконання, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Судом встановлено, що рішення суду, що ухвалено в даній справі та набрало законної сили, містить спосіб і порядок його виконання, які відповідають вимогам законодавства.

З огляду на наведене правові підстави для встановлення способу виконання рішення суду, про що просив заявник, відсутні.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що в частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести відповідний перерахунок рішення суду виконано.

Внаслідок такого перерахунку суб`єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення суду, має перед стягувачем (позивачем) заборгованість, яка нарахована на виконання рішення суду, що ухвалено в даній справі.

Проте, сума такої заборгованості не виплачена через не виділення коштів на її виплату.

Вказане свідчить про наявність обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що є підставою для зміни способу або порядку виконання судового рішення в частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести відповідні виплати.

Отже, заява підлягає задоволенню частково та іншим шляхом - шляхом, який обрано судом з урахуванням повноважень, які надані суду ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву Чернікова Дениса Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі, задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2025 року, що ухвалено в даній справі, в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки на наступний.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість з грошового забезпечення (недоотриману частину грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року та грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 роки) в загальній сумі 210 984,37 грн., за вирахуванням з неї податків і обов`язкових платежів.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2026 року.

Суддя Т.В. Логойда