Справа № 340/8054/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8054/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №81 від 23.07.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо відмови в зарахуванні до загального страхового стажу періоди роботи:

- з 21.06.1978 по 04.05.1981, з 09.08.1983 по 20.05.1985, з 13.05.1985 по 13.03.1986, з 17.04.1986 по 01.04.1988, з 11.04.1988 по 09.01.1989, з 10.01.1989 по 31.12.1991, оскільки в заяві про призначення пенсії не зазначено, що особа не може документально підтвердити нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди відповідно до Постанови КМУ від 16.05.2025 № 562;

- періоди з 01.01.1992 по 17.06.1996, з 13.03.1997 по 29.11.2004, з 17.03.2005 по 12.12.2005, з 17.03.2006 по 11.12.2006, з 17.03.2007 по 13.12.2007, з 17.03 2008 по 05.12.2008, з 14.03.2009 по 09.12.2009, з 13.03.2010 по 18.11.2010, з 15.03.2011 по 26.11.2011, з 10.03.2012 по 30.11.2012, з 11.03.2013 по 23.12.2013, з 01.03.2014 по 30.11.2014, з 01.03.2015 по 14.11.2015, з 23.02.2016 по 06.12.2016, з 01.03.2017 по 02.12.2017, з 01.03.2018 по 02.12.2018, з 26.02.2019 по 20.12.2019, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, зарахувати до загального страхового стажу при призначенні пенсії, за заявою від 16.07.2025року, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 21.06.1978 по 04.05.1981, з 09.08.1983 по 20.05.1985, з 13.05.1985 по 13.03.1986, з 17.04.1986 по 01.04.1988, з 11.04.1988 по 09.01.1989, з 10.01.1989 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 17.06.1996, з 13.03.1997 по 29.11.2004, з 17.03.2005 по 12.12.2005, з 17.03.2006 по 11.12.2006, з 17.03.2007 по 13.12.2007, з 17.03 2008 по 05.12.2008, з 14.03.2009 по 09.12.2009, з 13.03.2010 по 18.11.2010, з 15.03.2011 по 26.11.2011, з 10.03.2012 по 30.11.2012, з 11.03.2013 по 23.12.2013, з 01.03.2014 по 30.11.2014, з 01.03.2015 по 14.11.2015, з 23.02.2016 по 06.12.2016, з 01.03.2017 по 02.12.2017, з 01.03.2018 по 02.12.2018, з 26.02.2019 по 20.12.2019.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 від 03 грудня 2025 року відкрито провадження у справі.

Згідно розпорядження керівника апарату Кіровоградського окружного адміністративного суду № 356 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ призначено проведення повторного автоматизованого цієї справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді П`ятого апеляційного адміністративного суду за конкурсом.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу розподілено на суддю Сагуна А.В. та ухвалою від 19.01.2026 справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 19.01.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення співвідповідача відмовлено.

Ухвалою суду від 19.02.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача щодо розгляду справи з викликом сторін - відмовлено.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058. Заяву позивача про призначення пенсії разом з документами було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Рішенням від №81 від 23.07.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено у призначенні пенсії за віком з причин відсутності необхідного страхового стажу. Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву ( а.с.39-48), в якому просив відмовити в задоволенні вимог. Зазначено, що Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області винесено рішення №81 від 23.07.2025 року про відмову в призначенні пенсії по інвалідності в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

16.07.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву позивача та винесено рішення №81 від 23.07.2025 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії по інвалідності згідно заяви від 16.07.2025 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ( а.с.10).

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

- з 21.06.1978 по 04.05.1981, з 09.08.1983 по 20.05.1985, з 13.05.1985 по 13.03.1986, з 17.04.1986 по 01.04.1988, з 11.04.1988 по 09.01.1989, з 10.01.1989 по 31.12.1991, оскільки в заяві про призначення пенсії не зазначено, що особа не може документально підтвердити нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди відповідно до Постанови КМУ від 16.05.2025 № 562;

- періоди з 01.01.1992 по 17.06.1996, з 13.03.1997 по 29.11.2004, з 17.03.2005 по 12.12.2005, з 17.03.2006 по 11.12.2006, з 17.03.2007 по 13.12.2007, з 17.03 2008 по 05.12.2008, з 14.03.2009 по 09.12.2009, з 13.03.2010 по 18.11.2010, з 15.03.2011 по 26.11.2011, з 10.03.2012 по 30.11.2012, з 11.03.2013 по 23.12.2013, з 01.03.2014 по 30.11.2014, з 01.03.2015 по 14.11.2015, з 23.02.2016 по 06.12.2016, з 01.03.2017 по 02.12.2017, з 01.03.2018 по 02.12.2018, з 26.02.2019 по 20.12.2019, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено.

Позивач вважає вказане рішення протиправним і таким, що порушує його права, внаслідок чого звернувся з цим позовом до суду.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV Закон № 1058-IV ( далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Щодо доводів відповідача викладених у оскаржуваному рішенні про відсутність доказів щодо неотримання пенсії за спірні періоди від інших держав, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 4 Порядку підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для зарахування їх до страхового стажу, затвердженого ПКМУ від 16.05.2025 №562, у разі укладення міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, територіальний орган Пенсійного фонду України протягом п`яти робочих днів з дати подання особою заяви про призначення пенсії надсилає до органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі, запит щодо підтвердження нездійснення пенсійних виплат особі, яка проживає в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, а в разі неукладення міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, - до МЗС запит щодо передачі органу, що здійснює пенсійне забезпечення в іншій державі, запиту щодо підтвердження нездійснення в іншій державі пенсійних виплат особі, яка проживає в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для обчислення розміру пенсії.

Отже, обов`язок щодо отримання інформації про нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р., покладається саме на органи Пенсійного фонду України, а не на осіб, які мають право на призначення пенсії.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу РСР, з якими не укладено міжнародні угоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до основних положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, членами якої є Україна та російська федерація, Уряди держав-учасниць цієї Угоди, керуючись статтями 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 4 Угоди передбачено, що Держави-учасниці Угоди проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Зі змісту наведених норм слідує, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому припинення російською федерацією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, не стосуються періодів трудової діяльності осіб, що мали місце в період дії вказаної Угоди, тобто до 01.01.2023.

За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Відтак, доводи органу Пенсійного фонду про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивачки періодів навчання та роботи в російській федерації, з огляду на те, що з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року є протиправними, оскільки під час роботи позивачки в російській федерації вказана Угода була обов`язкова для України як держави-учасниці. Водночас вихід російської федерації з даної Угоди жодним чином не впливає на зобов`язання України як держави-учасниці даної Угоди дотримуватися норм цієї угоди та зарахувати стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди до трудового стажу, який враховується при встановленні права на пенсію.

Суд наголошує, що єдиним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, яка містить всі необхідні записи.

В свою чергу, органом Пенсійного фонду не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки, а також інших наданих документів, або ж доказів, які б підтверджували несплату страхових внесків до пенсійних органів російської федерації, в тому числі з вини позивача.

Отже, надана позивачем до заяви трудова книжка не може піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до стажу з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право на призначення/перерахунок пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Відтак, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи зараховуються до трудового стажу.

Отже, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно відмовило у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів з 21.06.1978 по 04.05.1981, з 09.08.1983 по 20.05.1985, з 13.05.1985 по 13.03.1986, з 17.04.1986 по 01.04.1988, з 11.04.1988 по 09.01.1989, з 10.01.1989 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 17.06.1996, з 13.03.1997 по 29.11.2004, з 17.03.2005 по 12.12.2005, з 17.03.2006 по 11.12.2006, з 17.03.2007 по 13.12.2007, з 17.03 2008 по 05.12.2008, з 14.03.2009 по 09.12.2009, з 13.03.2010 по 18.11.2010, з 15.03.2011 по 26.11.2011, з 10.03.2012 по 30.11.2012, з 11.03.2013 по 23.12.2013, з 01.03.2014 по 30.11.2014, з 01.03.2015 по 14.11.2015, з 23.02.2016 по 06.12.2016, з 01.03.2017 по 02.12.2017, з 01.03.2018 по 02.12.2018, з 26.02.2019 по 20.12.2019, з огляду на що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії позивачу №81 від 23.07.2025 підлягає скасуванню.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 16.07.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, з конкретизацією змісту позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. ( а.с.30) підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства освіти і науки України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекарди, 10, м. Хмельницький, 29013, ) про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №81 від 23.07.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 21.06.1978 по 04.05.1981, з 09.08.1983 по 20.05.1985, з 13.05.1985 по 13.03.1986, з 17.04.1986 по 01.04.1988, з 11.04.1988 по 09.01.1989, з 10.01.1989 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 17.06.1996, з 13.03.1997 по 29.11.2004, з 17.03.2005 по 12.12.2005, з 17.03.2006 по 11.12.2006, з 17.03.2007 по 13.12.2007, з 17.03 2008 по 05.12.2008, з 14.03.2009 по 09.12.2009, з 13.03.2010 по 18.11.2010, з 15.03.2011 по 26.11.2011, з 10.03.2012 по 30.11.2012, з 11.03.2013 по 23.12.2013, з 01.03.2014 по 30.11.2014, з 01.03.2015 по 14.11.2015, з 23.02.2016 по 06.12.2016, з 01.03.2017 по 02.12.2017, з 01.03.2018 по 02.12.2018, з 26.02.2019 по 20.12.2019 і повторно розглянути заяву позивача від 16.07.2025 про призначення пенсії по інвалідності з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН