Справа № 420/29630/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.05.2025 р. № 81 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період з 01.02.2004 р. по 31.12.2017 р. враховуючи повну кількість днів трудових відносин за цей період;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2025 р. про призначення пенсії за віком із урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є учасником бойових дій. Досягнувши 55 річного віку, ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком. Рішенням відповідача від 23.05.2025 р. № 81 позивачу у задоволенні заяви відмовлено з огляду на відсутність необхідного страхового стажу. При цьому, до страхового стажу не зараховано в повній кількості трудових днів за період з 01.02.2004 р. по 31.12.2017 р. у зв`язку із відсутністю інформації про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказує, що здійснював підприємницьку діяльність з 03.02.2004 р. по 01.03.2024 р. й протягом вказаного періоду сплачував страхові внески, що підтверджується випискою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5. Позивач вважає свої права порушеними, а рішення відповідача протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.09.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Дану ухвалу разом з позовною заявою та додатками доставлено до електронного кабінету відповідача 02.09.2025 р.

Станом на 24.02.2025 р. відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вимог п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 624825, 03.02.2004 р. позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця; номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР № 033303.

Як вбачається із виписки з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5, позивач протягом 2004-2024 року здійснював наступні платежі страхового внеску: 2004 рік за всі місяці, загальна сума - 2220,63 грн.; 2005 рік за всі місяці, загальна сума - 1927,86 грн.; 2006 рік за липень-грудень, загальна сума - 950,94 грн.; 2007 рік за всі місяці, загальна сума - 3036,12 грн.; 2008 рік за всі місяці, загальна сума - 3036,12 грн.;2009 рік за всі місяці, загальна сума - 6121,04 грн.; 2010 рік за всі місяці, загальна сума - 6665,05 грн.; 2011 рік за всі місяці, загальна сума - 11557,00 грн.; 2012 рік за всі місяці, загальна сума - 13177,00 грн.;2013 рік за всі місяці, загальна сума - 13835,00 грн.;2014 рік за всі місяці, загальна сума - 14616,00 грн.; 2015 рік за всі місяці, загальна сума - 15256,00 грн.;2016 рік за всі місяці, загальна сума - 17262,00 грн.; 2017 рік за всі місяці, загальна сума - 19200,00 грн.; 2018 рік за всі місяці, загальна сума - 44676,00 грн.; 2019 рік за всі місяці, загальна сума - 50076,00 грн.; 2020 рік за всі місяці, окрім березня-травня, загальна сума - 38615,00 грн.; 2021 рік за всі місяці, окрім січня-травня, загальна сума - 42500,00 грн.; 2022 рік за всі місяці, окрім січня, жовтня-грудня, загальна сума - 468243,31 грн.; 2023 рік за всі місяці, загальна сума - 339272,44 грн.; 2024 рік за всі місяці, загальна сума - 432758,67 грн.

Згідно довідки Головного управління ДПС в Одеській області від 18.04.2025 р. № 17652/6/15-32-24-07-10, відповідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС міститься інформація щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ), дата взяття на облік 05.02.2004 за реєстраційним № 5019, реєстрація припинення діяльності 01.03.2024 за № 004033303. Система оподаткування за період реєстрації: з 06.02.2004 р. по 31.12.2004 р. перебував на спрощеній системі з оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1560,10 грн.); з 01.01.2005 по 31.12.2005 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1240,00 грн.); з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 810,00 грн ); з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 2445,00 грн.); з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 2440,00 грн.); з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 24405,00 грн.); з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 2400,00 грн.); з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1060 грн.); з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1258,40 грн.); з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1150,00 грн.); з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1464,00 грн.); з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1465,00 грн.); з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1656,00 грн.); з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1920,00 грн.).

16.05.2025 р. позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності дана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, рішенням якого від 23.05.2025 р. № 81 відмовлено у достроковому призначенні пенсії.

Визначено, що страховий стаж особи становить 23 роки 4 місяці 28 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди підприємницької діяльності з 01.04.2005р. по 30.04.2005 р., з 01.01.2006 р. по 30.06.2006 р., з 01.06.2010 р. по 30.06.2010 р., оскільки відсутня інформація про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст.22, 64 Конституції України).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 р., ратифікована Законом України від 14.09.2006 р. № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 р. (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п.23 ч.1). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 р. (далі, - Закон № 1058-IV).

Згідно ст.1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідно виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені у ст.36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 3 ст.4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян врегульоване ст.115 Закону № 1058-IV.

Згідно п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п.20 і 21 ст.6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п.12 та 13 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п.19 ст.6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п.11 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абз.4 і 5 ч.1 ст.10-1 зазначеного Закону, а також абз.6 ч.1 ст.10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Аналіз п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що правом на дострокове призначення пенсії за визначених умов, наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які відносяться до числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п.19 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації: документи про проходження військової служби (служби); довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Так, відповідно до п.6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони.

Форма довідки про участь у бойових діях передбачена додатком 2 до Порядку № 637.

Зокрема, вона видається територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, і містить відомості про те, що про те, що особа проходила військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) і зазначена служба підлягає зарахуванню до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

При цьому, з аналізу приписів ст.115 Закону № 1058-IV випливає, що підтвердженню для призначення пенсії, насамперед, підлягають не обставини тривалості участі військовослужбовця у бойових діях, а сам факт такої участі.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач, досяг 55 річного віку та є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 . Посвідчення учасника бойових дій є належним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право користування пільгами, встановленими законом, в тому числі й пільгами щодо дострокового призначення пенсії.

Судом також встановлено, що 03.02.2004 р. ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ч.1, 4 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 3-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

З системного аналізу наведеної норми слідує, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону № 1058-ІV включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру.

Таким чином, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сам лише факт сплати за такий період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиного соціального внеску) незалежно від їх розміру.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004 р. подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), а за період роботи починаючи з 01.01.2004 р. - за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з Порядком № 637 за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, до трудового стажу зараховується - час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці за період до 1 травня 1993 р., а також, час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства.

Зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців періоди проведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності. Або довідки, виданої податковою інспекцією про перебування на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку.

Відповідно до Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності (крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування), з 01.07.2000 р. підтверджується - довідкою з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5). Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 р. підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб.

Згідно з матеріалами справи, позивач протягом 2004-2024 року здійснював наступні платежі страхового внеску: 2004 рік за всі місяці, загальна сума - 2220,63 грн.; 2005 рік за всі місяці, загальна сума - 1927,86 грн.; 2006 рік за липень-грудень, загальна сума - 950,94 грн.; 2007 рік за всі місяці, загальна сума - 3036,12 грн.; 2008 рік за всі місяці, загальна сума - 3036,12 грн.;2009 рік за всі місяці, загальна сума - 6121,04 грн.; 2010 рік за всі місяці, загальна сума - 6665,05 грн.; 2011 рік за всі місяці, загальна сума - 11557,00 грн.; 2012 рік за всі місяці, загальна сума - 13177,00 грн.;2013 рік за всі місяці, загальна сума - 13835,00 грн.;2014 рік за всі місяці, загальна сума - 14616,00 грн.; 2015 рік за всі місяці, загальна сума - 15256,00 грн.;2016 рік за всі місяці, загальна сума - 17262,00 грн.; 2017 рік за всі місяці, загальна сума - 19200,00 грн.; 2018 рік за всі місяці, загальна сума - 44676,00 грн.; 2019 рік за всі місяці, загальна сума - 50076,00 грн.; 2020 рік за всі місяці, окрім березня-травня, загальна сума - 38615,00 грн.; 2021 рік за всі місяці, окрім січня-травня, загальна сума - 42500,00 грн.; 2022 рік за всі місяці, окрім січня, жовтня-грудня, загальна сума - 468243,31 грн.; 2023 рік за всі місяці, загальна сума - 339272,44 грн.; 2024 рік за всі місяці, загальна сума - 432758,67 грн.

Крім того, згідно довідки Головного управління ДПС в Одеській області від 18.04.2025 р. № 17652/6/15-32-24-07-10, відповідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС міститься інформація щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), дата взяття на облік 05.02.2004 за реєстраційним № 5019, реєстрація припинення діяльності 01.03.2024 за № 004033303. Система оподаткування за період реєстрації: з 06.02.2004 р. по 31.12.2004 р. перебував на спрощеній системі з оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1560,10 грн); з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1240,00 грн); з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 810,00 грн ); з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 2445,00 грн.); з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 2440,00 грн.); з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 24405,00 грн.); з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 2400,00 грн.); з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1060 грн.); з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1258,40 грн.); з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1150,00 грн.); з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1464,00 грн.); з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1465,00 грн.); з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1656,00 грн.); з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (сплачено 1920,00 грн.).

Суд враховує, що отримання особою доходу передбачає сплату відповідних податків. При цьому, адмініструє сплату податків відповідний податковий орган. Адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) так само покладено на відповідний державний орган. Особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 р. у справі №640/25128/19.

За наведеного правового регулювання та враховуючи висновки Верховного Суду, суд приходить до переконання, що період роботи позивача в податкових органах з 01.02.2004 р. по 31.12.2017 р. зараховується до страхового стажу, підстави для відмови у його зарахуванні - відсутні.

Таким чином, відповідачем під час прийняття рішення від 23.05.2025 р. № 81, яким відмовлено позивачу в достроковому призначенні пенсії за віком, не враховано усі обставини, що мають значення для призначення даного виду пенсії позивачу, як наслідок, відповідач допустив неналежний розгляд поданої позивачем заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову позивачу в достроковому призначенні пенсії за віком.

Отже, рішення від 23.05.2025 р. № 81 є протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлені судом обставини, з огляду на скасування рішення відповідача від 23.05.2025 р. № 81 з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача перерахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період з 01.02.2004 р. по 31.12.2017 р., враховуючи повну кількість днів трудових відносин за цей період.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2025 р. про призначення пенсії за віком із урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, суд зазначає наступне.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з п.1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 р. № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, враховуючи, що позивачем виконано всі умови, визначені законом для перерахунку пенсії із зарахуванням спірних періодів роботи в кратності один рік за півтора року, а в судовому порядку встановлено факту протиправної поведінки відповідача, суд приходить до висновку про відсутність в даному випадку дискреції органу публічної влади.

Згідно з вимогами ч.4 ст.45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву від 16.05.2025 р. й прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м.Хмельницький, вул.Гната Черкіди, буд.10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м.Хмельницький, вул.Гната Черкіди, буд.10, ) від 23.05.2025 р. № 81 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) в достроковому призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м.Хмельницький, вул.Гната Черкіди, буд.10, ) перерахувати страховий стаж ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за період з 01.02.2004 р. по 31.12.2017 р., враховуючи повну кількість днів трудових відносин за цей період, та повторно розглянути заяву від 16.05.2025 р. й прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко