Справа № 260/1012/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Плеханова З.Б.

10 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 260/1012/19 пров. № А/857/25064/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Пославського Д.Б.

представника апелянта: Токар М.В.

представника позивача: Бухтоярової О.В.

третьої особи: Дичка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 260/1012/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області, треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області у якому просила суд:

-визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС в Закарпатській області від 06 травня 2019 року №, № , № та податкову вимогу від 03 липня 2019 року №152776-55.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року, яке залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року в позові відмовлено.

15.08.2024р. Постановою Верховного Суду, Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №260/1012/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт Головне управління ДПС у Закарпатській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2025р. скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні позову відмовити.

Представник апелянта Токар М.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала з підстав у ній зазначених.

Представник позивача, Бухтоярова О.В. в судовому засіданні просила сул, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа, ОСОБА_2 , в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

06.06.2007р. ОСОБА_1 та Акціонерне комерційне промислово-інвестиційний банк (ЗАТ) (в подальшому правом вимоги перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи») (далі також Банк) уклали Договір про іпотечний кредит № 69/8-07 на суму 99000,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день укладення даного договору складало 499 950,00 грн.

Акціонерне комерційне промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (позичальник) 06.06.2007р. уклали Договір поруки № 212/12-07, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором № 69/8-07 від 06.06.2007р. ( а також усіх додаткових угод до нього , укладеного між ОСОБА_1 (позичальник).

В п.2, п.3 договору поруки № 212/12-07 позичальник та поручитель є солідарними боржниками. перед кредитором та залишаються зобов`язаними за Кредитним договором до повного виконання всіх своїх зобов`язань за ними у повному обсязі.

У випадку невиконання зобов`язань позичальником у строки, визначені Кредитним договором, Кредитор має право звернутися з письмовою вимогою протягом 30 днів на адресу Поручителя.

08.06.2007р. Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) (Іпотекодержатель) та ТзОВ "Д.С.Д."( іпотекодержатель) в особі директора ОСОБА_2 уклали Іпотечний договір №151/23-2007, який забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Договору поруки іпотечний кредит № 69/8-07 від 06.06.2007р.

На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -розірвано.

04.08.2015р. ТзОВ "Кредитні ініціативи" (кредитор) на підставі Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року , укладеного між ПАТ "Акціонерний Комерційний Промислово-Інвестиційний Банк" та ТзОВ "Кредитні ініціативи" набув статус кредитора за Договором про іпотечний кредит № 68/8-07 від 06.06.2007р., який укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний Комерційний Промислово- Інвестиційний Банк" та ОСОБА_2 , з однієї сторони та ОСОБА_2 боржник маючи на меті дотримання власних майнових інтересів шляхом врегулювання заборгованості за Кредитним договором уклали цей Додатковий договір (до Договору про іпотечний кредит № 68/8-07 від 06.06.2007р. про припинення зобов`язання переданням відступного) за умовами якого :

-станом на 04.08.2015р. загальна сума заборгованості боржника за Кредитним договором складає 48108,73 доларів США 73 цента, що за курсом НБУ становить 1 044 800,57 грн.

- первісні зобов`язання припиняються переданням боржником Кредитору відступного;

- відступленням за даним Договором є грошові кошти в національній валюті України в розмірі, що складається із загальної суми всіх платежів розмір, порядок та строки сплати яких встановлені в п.1.5. цього Договору.

Сторони домовились змінити діючий порядок виконання позичальником зобов`язань щодо повернення заборгованості за Договором, встановивши розмір процентної ставки за користування кредитом на рівні 0,01 %.

10.10.2017р. ТОВ Кредитні ініціативи () надіслав на адресу ОСОБА_1 лист , в якому зазначив, що всі додаткові іпотечні договори припинили свою дію 10.10.2017р. та загальна сума заборгованості за основним іпотечним договором складає 122 403,58 доларів США., а саме:

- сума кредиту 122 381,99 доларів США або 3 249 449,27 грн.

- сума відсотків за користування кредитом 21,59 доларів 59 центів або 673,25 грн.

Повідомлено, що після сплати в період: 04.08.2015р. - 10.10.2017рр. відступного в розмірі 844 292 грн. 21 коп., Товариство прийняло рішення про анулювання залишку суми боргу в сумі 3 249 006,02 грн., яка відповідно до вимог ПК України входить до річного оподаткованого доходу , а з суми отриманого доходу слід сплатити військовий збір в розмірі 47,735,09 грн. Заборгованість та претензії до позичальника відсутні.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків зазначено, що ОСОБА_1 отримала у 4-му кварталі 2017 року від ТОВ «Кредитні ініціативи» ( - назва ознаки доходу 126-додаткове благо в розмірі 3 249 006,02 грн.

Контролюючий орган провів документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого у 2017 році доходу, як додаткового блага від ТОВ «Кредитні ініціативи», результати якої відображені в акті від 05.04.2019р. за №291/07-16-13-05/ НОМЕР_1 .

Під час перевірки використано:

- відомості відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області лист від 28.01.2019р. № 3.1.8./808

- відомість з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів

- лист ТОВ "Кредитні ініціативи (Код ) від 12.09.2018р. № 120918/1 про підтвердження відомостей про отримані доходи ОСОБА_1 у джерела виплат згідно даних центральної бази даних ДРФО ДФС України

- повідомлення ТОВ "Кредитні ініціативи Код ) від 10.10.2017р. б/н позичальника ОСОБА_1 про анулювання боргу.

В акті зазначено, що

-згідно наявної податкової інформації фізична особа- платник податків ОСОБА_1 протягом 2017 року отримала доходи, які згідно з п.п. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.3. п.168 ст.168 ПК України підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, а отже ОСОБА_1 була платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

-згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та отриманих відомостей від ТОВ "Кредитні ініціативи" (Код )( лист від 12.09.2018р. № 120918/1, вх. № 8995/10/13 від 25.09.2018р.) фізична особа- платник податків ОСОБА_1 отримала у 4 кварталі 2017 року від ТОВ "Кредитні ініціативи (Код ) дохід як додаткове благо ( за ознакою 126 "Дохід, отриманий платником податку як додаткове) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі - 3 249 006, 02 грн., з яких не сплатила податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

-інформація про суму отриманих доходів у вигляді додаткового блага підтверджена ТОВ "Кредитні ініціативи" листом від 12.09.2018р. ТОВ "Кредитні ініціативи (Код ) у спосіб визначений законодавством, повідомив боржника ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо анулювання (прощення) кредитором основної суми боргу боржника та виконало вимоги п.п. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

-у зв`язку з тим, що кредитор ТОВ "Кредитні Ініціативи" дотримав умови щодо повідомлення боржника ОСОБА_1 про прощення (анулювання) боргу, визначені п.п. "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, тому боржник ОСОБА_1 зобов`язана відобразити суму такого доходу у річній податковій декларацій про майновий стан та доходи за 2017 рік та самостійно оплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

У листі-повідомленні ТОВ "Кредитні ініціативи № б/н від 10.10.2017р. ТОВ "Кредитні ініціативи" зазначив , що відповідно до укладеного 04.08.2015р. Додаткового договору до Договору про іпотечний кредит № 69/8-07 від 06.06.2007р. про припинення зобов`язання переданням відступного, Договір про іпотечний кредит № 69/8-07 від 05.06.2007р. після сплати в період з 04.08.2015р.-10.10.2017р. відступного у сумі 844292,21 грн. Товариство прийняв рішення про анулювання залишку боргу ОСОБА_1 в розмірі 3249006,02 грн.

ОСОБА_2 як третя особа в даній справі надав суду пояснення ( від 11.09.2019р.), в яких зазначив наступне.

Кредитні кошти отримано саме ним для своїх потреб і бізнесу під заставу свого майна., та всі платежі здійснив також він, що підтверджується наданими платіжними квитанціями. Зазначає, що податковий орган не взяв це до уваги, не запросив його пояснення, не надав роз`яснення з чого складається сума відступного в розмір 844 292,41 грн., не взяв до уваги , що згідно Додаткового договору відступне передається виключно в гривні.

В ході перевірки встановлені наступні порушення ОСОБА_1 податкового законодавства України, а саме:

- пп.16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, пп. «в» п. 176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України - неподання до органу ДФС податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік;

-пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України;

-пп.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163. ст.163, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України.

За результатами перевірки податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 06 травня 2019 року № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 584821,08 грн., штрафної санкції - 146205,27 грн.; № 000559305 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу - 48735,09 грн, штрафної санкції - 12183,77 грн; № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму штрафної санкції 170 гривень.

03.07.2019р. Головне управління ДФС у Закарпатській області виставило вимогу , якою повідомив ОСОБА_1 , що станом на 02 липня 2019 року сума податкового боргу платника податків становить 90062,41 грн.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст.67 Конституції України видно, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п163.1.1, п.п163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абз.2 п.164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу).

В п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, є вичерпним.

Так, відповідно до п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Обов`язковою передумовою виникнення у боржника обов`язку відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу, з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку, є його належне повідомлення кредитором про прощення (анулювання) такого боргу.

При цьому, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

Тобто, оподатковуваним доходом позивача є лише основна заборгованість за кредитом, прощена (анульована) банком. Прощені (анульовані) банком проценти за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня) не є доходом платника податків, а тому база оподаткування повинна визначатись лише з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування таких платежів.

Таким чином, при вирішенні даної справи визначальним є встановлення і дослідження обставин, які впливають на виникнення у позивача обов`язку відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу, з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку, а саме щодо складових відповідної суми, яка може включати в себе як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, що дозволить визначити правовий статус прощеної заборгованості. Тобто, про анулювання банком основного боргу, слід дослідили структуру боргу, який анульовано банком, визначити, чи входить до цієї суми основний борг, які проценти та пеню сплачено позивачем за договором кредиту, яку саме суму погашено в рахунок погашення боргу за кредитним договором.

11.11.2025р. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду у ТзОВ «Кредитні ініціативи» та Головного управління ДПС у Закарпатській області витребувано докази на підставі яких відбулось прощення кредиту а також копії документів на підставі яких сформовано акт перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення. ( т.4 а.с.97)

Разом з тим, податковий орган та ТзОВ «Кредитні ініціативи» на виконання вимог ухвали про витребування доказів не надали докази яким чином встановлена структура боргу, який анульовано банком, не визначили, чи входить до цієї суми основний борг, які проценти та пеню сплачено позивачем да договором кредиту, які зараховані кошти в сумі отриманні за результатами набуття у власність предмета іпотеки, яку саме суму погашено в рахунок погашення боргу за кредитним договором, а тому колегія суддів вважає, що база оподаткування визначена неправильно.

Відповідач в порушення ст.77 КАС України не надав суду повного розрахунку, з якого визначена база оподаткування.

Крім того, оподатковуваним доходом позивача є лише основна заборгованість за кредитом, прощена (анульована) банком. Прощені (анульовані) банком проценти за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня) не є доходом платника податків, а тому база оподаткування повинна визначатись лише з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування таких платежів.

Отже, податковий орган під час перевірки та прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не встановив структуру боргу, який було анульовано банком, не визначив, чи входить до цієї суми основний борг, які проценти та пеню сплачено позивачем за договором кредиту, яка сума зарахована при отримані за результатами набуття у власність предмета іпотеки., яку саме суму погашено позивачем в рахунок погашення боргу за кредитним договором. В матеріалах справи відсутній повний розрахунок, з якого визначена база оподаткування.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт не спростував в даній справі, що сума в розмірі 122381,99 доларів США або 3 249 449, 27 грн. яку податковий орган взяв за основу як базу оподаткування не є тілом кредиту, оскільки кредит позивач отримав на суму 99000 доларів США та відбувалось часткове погашення кредиту. ( т.4 а.с. 142)

Крім того, апелянт не звернув увагу та не надав оцінки тому, що згідно Додаткового договору від 04.08.2015р. про припинення зобов`язань переданням відступного укладеного між третіми особами встановлено, що відступне передається кредиторові виключно у відповідності до вимог ст.533 Цивільного кодексу України. Зокрема, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

При проведенні документальної перевірки із застосуванням передбачених ПК України заходів контролюючий орган не здобув підтверджену належними, допустимими та достатніми доказами інформацію про існування фактів переривання строку позовної давності у кредитних взаємовідносинах банку та позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки податкового органу, про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага зроблено лише на припущеннях та необґрунтовано, без перевірки всіх визначених законом обставин.

Верховний Суд від 10.01.2024р. у справі № 240/4894/23, дійшов висновків, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи.

Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine», що означає «у вагомих сумнівах - на користь людини».

Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Закарпатській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 260/1012/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
У зв`язку із проходженням членом колегії - суддею Шавелем Р.М. з 13.02.2026р. по 20.02.2026р. включно підвищення кваліфікації без відбуття у відрядження, а також у зв`язку із перебуванням члена колегії - судді Хобор Р.Б. в період з 19.02.2026р. по 23.02.2026р. включно у щорічній відпустці, повний текст постанови складено у строк встановлений ч. 3 ст. 243 КАС України, однак підписаний повним складом суду 24.02.2026р.