Справа № 160/23732/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням зміни предмета позову, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №253 від 05.07.2025 року Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, в особливий період щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу під час мобілізації, в особливий період;
- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №189 від 05.07.2025 року в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прибувши до приміщення ТЦК та СП з метою подання заяви про відстрочку від призову під час мобілізації, позивача було мобілізовано до лав ЗСУ, видано спірний наказ, та того ж дня зараховано до складу військової частини. Такі дії ТЦК та СП позивач вважає протиправними, оскільки має право на відстрочку, у зв`язку з тим, його батько є особою з інвалідністю І групи.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 08.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Цією ж ухвалою суд витребував у ІНФОРМАЦІЯ_1 у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії:
- заяви про взяття на військовий облік ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- сторінки журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію в частині направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію;
- направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду ОСОБА_1 ;
- картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , результатів огляду ОСОБА_1 ;
- довідки з висновком щодо придатності до військової ОСОБА_1 ;
- витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу під час мобілізації;
- всіх матеріалів, що стали підставою для прийняття спірного наказу.
Згідно наданого відповідачем 1 відзиву на позов, ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено, що 05.07.2025 року (день тижня субота), прийом заяви про оформлення відстрочки ОСОБА_1 мав відбуватись через подачу заяви черговому або помічнику чергового добового наряду для подальшої передачі діловоду відділу Групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 . Перевіркою журналу вхідної кореспонденції Центрально-Міського районного у місті Кривий Ріг встановлено, що заява про надання відстрочки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не подавалась, як наслідок, на розгляд комісії не виносилась, відомості про користування правом на відстрочку до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів не вносились. Інвалідність у батька позивача встановлена з 14.11.2006 року. Загальна мобілізація триває з 24.02.2022 року. В період з 24.02.2025 року по 05.07.2025 року ОСОБА_1 не реалізував своє право на оформлення відстрочки.
Також до відзиву надана заява про поновлення строку на подання відзиву на позов, згідно якої відповідач вважає, що ним пропущено строк на подання відзиву та просить його поновити.
Розглянувши вказану заяву суд дійшов висновку про те, що строк на подання відзиву ІНФОРМАЦІЯ_3 не пропущено, оскільки з дня отримання ухвали про відкриття провадження (10.09.2025) не минуло 15 днів.
Згідно наданого Військовою частиною НОМЕР_1 відзиву на позов, відповідач 2 зазначив, що не погоджується з доводами позивача стосовно протиправності наказу №189 від 05.07.2025, та зазначив, що позовні вимоги до військової частини НОМЕР_1 є похідними, та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено підстав протиправності наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також додав, що оскільки позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, реалізація можливого права на звільнення здійснюється виключно в межах Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України №1153/2008.
Згідно наданих позивачем відповідей на відзиви, позивач не погоджується з позиціями відповідачів, зазначає про протиправність спірних наказів, оскільки позивач має право на відстрочку, а тому призов позивача відбувся незаконно.
03.10.2025 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, доповнивши позовні вимоги в частині зазначення номерів спірних наказів. Суд розглянувши вказану заяву, дійшов висновку про її задоволення.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив таке.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_4 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , як придатний до військової служби, дата останньої ВЛК 08.07.2024.
Як зазначив позивач, 05.07.2025 він прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою подати заяву про відстрочку, але цю заяву у позивача посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не прийняли.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №253 від 05.07.2025 року ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №189 від 05.07.2025 року ОСОБА_1 з 05.07.2025 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Не погоджуючи із тим, що його протиправно призвали до військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває станом на час розгляду даної справи.
Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, оголошено та постановлено провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався та триває станом на час розгляду даної справи.
Приписами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.12.2015 за №389-VIII (далі по тексту - Закон №389-VIII) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-XII).
Частинами 1-3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.2 Закону №2232-ХІІ, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України підлягають, крім іншого, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.
За приписами ч.1 ст.39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-XII (далі по тексту - Закон №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 2 ст. 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Частина 5 ст.22 Закону № 3543-XII передбачає, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з ч.7 ст.23 Закону №3543-ХІІ перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 24 Закону №2232-XII унормований порядок початку, призупинення і закінчення проходження військової служби.
Відповідно до пункту 4 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі по тексту - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом приписів п.9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України (частини 8 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі по тексту - Порядок №560).
Пунктом 3 Порядку №560 передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до п.25 Порядку №560 громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до п.81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
Пунктом 58 Порядку №560 визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.07.2025 №253, ОСОБА_1 призвано на військову службу та направлено для проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 під час мобілізації військовозобов`язаних.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2025 №189, зараховано позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення.
Як зазначив позивач, наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов позивача на військову службу є протиправним, оскільки позивач має право на відстрочку, а метою прибуття позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , є саме подання ним заяви про відстрочку від призову під час мобілізації.
За доводами відповідача 1, позивач таку заяву не подавав, про що свідчить відомості журналу вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Разом з тим, суд зазначає, що відповідач до матеріалів справи не надав копії витягу з журналу вхідної кореспонденції за 05.07.2025, які могли підтвердити його доводи, тому, відповідач доводи позивача, викладені в позові не спростував. До того ж, є очевидним та таким, що не заперечується сторонам, факт прибуття позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 05.07.2025, що свідчить про намір позивача подати заяву про відстрочку 05.07.2025.
Проте, згідно правового висновку Верховного Суду, що зазначений у постанові від 11.04.2024 у справі №520/7954/22, право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом, зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації кореспондується з необхідністю військовозобов`язаного оформити (реалізувати) таке право через уповноважений орган, зокрема, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок №1487) військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
При цьому, згідно пункту 59 Порядку №560, за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За правилами пункту 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Отже, суд враховує доводи позивача про те, що він має право на відстрочку, а також про те, що відповідач вчинив протиправну поведінку стосовно не прийняття 05.07.2025 у позивача заяви про відстрочку, однак, відомостей про те, що позивач оскаржив такі дії відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_7 або до суду, відсутні.
В межах заявлених підстав та предмета позову, суд зазначає, що станом на 05.07.2025 позивач не реалізував своє право на відстрочку, що і стало підставою для прийняття спірного наказу про призов позивача на військову службу.
До того ж, згідно інформації Єдиного державного реєстру, призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з дня останнього проходження позивачем ВЛК (08.07.2024) 1 рік не сплинув, що свідчить про відсутність підстав про проходження позивачем військово-лікарської комісії 05.07.2025.
В даному випадку, відповідач 05.07.2025 спірним наказом призвав позивача на військову службу, оскільки позивач не мав рішення комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання йому відстрочки, а тому відсутні підстави вважати наказ ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05.07.2025 №253 протиправним, а тому суд не вбачає підстав для його скасування.
Враховуючи, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 №189 від 05.07.2025 року є похідними, та їх задоволенні залежить від задоволення основної позовної вимоги, отже, у задоволенні позовних вимог в частині скасування цього наказу суд також відмовляє.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи за наявним матеріалами, в межах підстав позову, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України суд, -
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 24.02.2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна