Справа № 160/32765/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 20.07.1988 по 09.11.1988, з 20.01.1992 по 03.03.1992, з 16.03.1992 по 15.11.1999, з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016, з 05.09.2016 по 28.05.2019, з 03.06.2019 по18.03.2020, з 03.03.2021 по 28.02.2023, періоду навчання з 01.09.1987 по 15.07.1988, періоду строкової військової служби з 17.11.1988 по 02.11.1991.
- зобов`язати головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 20.07.1988 по 09.11.1988, з 20.01.1992 по 03.03.1992, з 16.03.1992 по 15.11.1999, з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016, з 05.09.2016 по 28.05.2019, з 03.06.2019 по18.03.2020, з 03.03.2021 по 28.02.2023, періоду навчання з 01.09.1987 по 15.07.1988, періоду строкової військової служби з 17.11.1988 по 02.11.1991.
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України Вінницькій області повторно розглянути заяву від 21.08.2025 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначити та виплатити ОСОБА_1 з 07.08.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Проте рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Позивач зазначає, що з 20.07.1988 по 09.11.1988, з 20.01.1992 по 03.03.1992, з 16.03.1992 по 15.11.1999, з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016, з 05.09.2016 по 28.05.2019, з 03.06.2019 по18.03.2020, з 03.03.2021 по 28.02.2023 працював на підприємствах м.Нікополь електрогазозварником, що складає 21 рік 10 місяців 06 днів. Але відповідачем зазначені періоди роботи не були зараховані до пільгового стажу позивача. Відмову в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи, позивач вважає протиправною, а відповідно рішення про відмову в призначенні пенсії таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви Позивача про призначення пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивачки та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Відділ призначення управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей встановив, що стаж роботи ОСОБА_1 на дату звернення складає: загальний страховий стаж - 31 рік 04 місяці 16 днів, пільговий стаж за списком № 2 - відсутній. До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 05.12.2007 по 29.02.2016 та з 14.03.2016 по 29.06.2016 згідно довідки №236 від 08.08.2025, виданої «Новопавлівський гранітний кар`єр», оскільки довідка не відповідає додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р №637, а саме довідка завірена підписом лише двох посадових осіб, а документального обґрунтування про покладання обов`язків працівника відділу кадрів не надано; період роботи з 05.09.2016 по 28.05.2019, згідно довідки від 06.09.2019 № 106, виданої ПАТ «Сталь» , оскільки у довідці не вірно вказано позиція згідно списку № 2 розділу ХХХІІІ. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає, що відповідачем жодним чином не порушені права ОСОБА_1 при реалізації його права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки оскаржуване рішення даним суб`єктом владних повноважень не приймалося.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 60 днів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.08.2025 №69 про відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

Так, в рішенні від 28.08.2025 №69 зазначено зокрема наступне.

Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2) 55 років.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2) становить 30 років.

Страховий стаж особи 31 рік 4 місяці 16 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 12 років 6 місяців.

Пільговий стаж особи за Списком № 2 - відсутній.

Вік заявника 55 років.

Працює.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058:

- чоловікам - на 1 рік, за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за наданими документами та за даними індивідуальних відомостей про. застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, до страхового стажу зараховані всі періоди;

- до пільгового стажу не зарахований період роботи з 05.12.2007 р. по 29.02.2016 р. та з 14.03.2016р. по 29.06.2016р. згідно довідки №236 від 08.08.2025 р., виданої ПАТ «Новопавлівський гранітний кар`єр», оскільки довідка не відповідає додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, а саме довідка завірена підписом лише двох посадових осіб, а документального обґрунтування про покладання обов`язків працівника відділу кадрів на директора чи головного бухгалтера не надано;

- період роботи з 05.09.2016 р. по 28.05.2019 р., згідно довідки від 06.09.2019 р. №106, виданої ПАТ «Сталь», оскільки у довідці не вірно вказано позиція згідно списку №2 розділу XXXIII. Загальні професії Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. №461 до якої включається професія електрогазозварник зайнятий різанням та ручним зварюванням на півавтоматичних машинах.

Враховуючи вищезазначене, відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи

Вважаючи протиправним не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи, із відмовою в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).

В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова КМУ від 12.08.1993 року №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, пунктом 1 постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: п.2 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В силу п.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).

Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20.07.1988р., останній у спірні періоди працював:

Кранобудівельний завод ім. В.І. Леніна (м.Нікополь)

- запис 1 - 20.07.1988 - прийнято на завод електрогазозварником 4 розряду (наказ 488 від 20.07.1988);

- запис 2 - 09.11.1988 - звільнено по ст.36 п.3 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом в ряди радянської армії (наказ 793 від 09.11.1988);

- запис 3 - 17.11.1988 по 02.11.1992 - служба в рядах радянської армії (в/квиток НОМЕР_2 від 16.11.1988);

Кранобудівельний завод ім. В.І. Леніна (м.Нікополь)

- запис 4 - 20.01.1992 - прийнято тимчасово в цех металоконструкцій №2 електрозварником 4 розряду (наказ №8 від 20.01.1992);

- запис 5 - 03.03.1992 - звільнено за закінченням строку трудового договору п.2 ст.36 КЗпП України (наказ 230 від 03.03.1992);

Нікопольське спецуправління тресту Дніпродомремонт

- запис 6 - 16.03.1992 - прийнято електрогазозварником 4 розряду, постійно зайнят на ремонті металургійного та агломераційного обладнання безпосередньо в металургійних цехах, відділах, ділянках на агломераційних та збагачувальних фабриках (наказ №133 від 16.03.1992);

- запис 9 - 07.08.1995 Нікопольське спецуправління тресту Дніпродомремонт перейменовано на ВАТ "Металургсервіс" (наказ №1 від 07.08.1995);

- запис 10 - 15.11.1999 - звільнено за ст.38 КЗпП України (наказ №52 від 15.11.1999);

ВАТ "Новопавлівський гранітний кар`єр"

- запис 21 - 05.12.2007 - прийнято електрогазозварником 4 розряду в бригаду по вузлового ремонту технологічного обладнання дробильно-сортувального цеху (наказ №1211-к від 05.12.2007);

- запис 22 - 29.03.2010 - найменування товариства змінено на ПАТ "Новопавлівський гранітний кар`єр" (протокол від 26.03.2010);

- запис 23 - за результатами атестації підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 наказ №120 від 14.05.2012;

- запис 24 - 29.02.2016 - звільнений за угодою сторін ст.36 п.1 КЗпП України (наказ 297к від 26.02.2016);

ПАТ "Новопавлівський гранітний кар`єр"

- запис 25 - 14.03.2016 - прийнятий електрогазозварником 4 розряду в дробильно-сортувальний цех (наказ №416к від 04.03.2016);

- по результатам атестації підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 наказ №120 від 14.05.2012;

- запис 26 - 29.06.2016 - звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП (наказ №515к від 29.06.2016);

ПАТ "СТАЛЬ"

- запис 27 - 05.09.2016 - прийнято електрогазозварником на різці та ручної зварки на півавтоматичних машинах 4 розряду (наказ від 01.09.2016 №1к №20);

- по результатам атестації підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 наказ №11 від 18.03.2015;

- запис 28 - 15.05.2017 - ПАТ "Сталь" з 15.05.2017 перейменовано в ПАТ "Сталь" (наказ від 15.05.2017 №64);

- запис 29 - 02.05.2018 - присвоєно 5 розряд електрогазозварника на різці та ручної зварки на півавтоматичних машинах (наказ від 02.05.2018 №34/1);

- запис 30 - 01.11.2018 - присвоєно 6 розряд електрогазозварника на різці та ручної зварки на півавтоматичних машинах (наказ від 01.11.2018 №92/1);

- запис 31 - 28.05.2019 - звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України (наказ від 28.05.2019 №13к);

ТОВ "Нікопольський кранобудівний завод"

- запис 32 - 03.06.2019 - прийнято електрогазозварником на різці та ручної зварки на півавтоматичних машинах (наказ №71к від 28.05.2019);

- по результатам атестації підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 наказ №102 від 18.11.2016);

- запис 33 - 18.03.2020 - звільнено за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України (наказ від 17.03.2020);

ТОВ "Нікопольський кранобудівний завод"

- запис 36 - 03.03.2021 - прийнято електрогазозварником на різці та ручному зварюванні на півавтоматичних машинах (наказ від 02.03.2021 №25к);

- по результатам атестації підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 наказ №102 від 18.11.2016);

- по результатам атестації підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 наказ №54 від 30.10.2021);

- запис 37 - 28.02.2023 - звільнено за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України (наказ 20к від 28.02.2023).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості.

Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім, досягнення відповідного віку, наявність потрібного стажу, наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах повний робочий день. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Записами трудової книжки підтверджується те, що у спірні періоди позивач працював на роботі, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, окрім того, наявні записи щодо проведення атестації робочого місця (з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016, з 05.09.2016 по 28.05.2019, з 03.06.2019 по18.03.2020, з 03.03.2021 по 28.02.2023).

Окрім того, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №236 від 08.08.2025 ПрАТ "Новопавлівський гранітний кар`єр", ОСОБА_1 працював повний робочий день з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016 за професією електрогазозварник бригади повузлового ремонту технологічного обладнання дробильно-сортувального цеху, що передбачено Списком №2.

Згідно довідки №106 від 06.09.2019 ПрАТ "Сталь", ОСОБА_1 дійсно працював ПрАТ "Сталь" повний робочий день з 05.09.2016 по 28.05.2019 в металолітейному цеху в якості електрогазозварника зайнятого на різці та ручної зварки на півавтоматичних машинах, що передбачено Списком №2.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, до пільгового стажу не зарахований період роботи з 05.12.2007 р. по 29.02.2016 р. та з 14.03.2016р. по 29.06.2016р. згідно довідки №236 від 08.08.2025 р., виданої ПАТ «Новопавлівський гранітний кар`єр», оскільки довідка не відповідає додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, а саме довідка завірена підписом лише двох посадових осіб, а документального обґрунтування про покладання обов`язків працівника відділу кадрів на директора чи головного бухгалтера не надано; період роботи з 05.09.2016 р. по 28.05.2019 р., згідно довідки від 06.09.2019 р. №106, виданої ПАТ «Сталь», оскільки у довідці не вірно вказано позиція згідно списку №2 розділу XXXIII. Загальні професії Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. №461 до якої включається професія електрогазозварник зайнятий різанням та ручним зварюванням на півавтоматичних машинах.

Судом було досліджено постанову Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461 та встановлено, що посада електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, наявна в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. (Розділ XXXIII. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ (У ВСІХ ГАЛУЗЯХ ГОСПОДАРСТВА) робітники).

Відтак, відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2, періоди з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016, з 05.09.2016 по 28.05.2019, з 03.06.2019 по18.03.2020, з 03.03.2021 по 28.02.2023, які підтверджені записати трудової книжки позивача та наявною інформацією про атестацію робочого місця.

Щодо періодів роботи з 20.07.1988 по 09.11.1988, з 20.01.1992 по 03.03.1992, з 16.03.1992 по 15.11.1999, суд зазначає наступне.

При визначенні права на пільгову пенсію за періоди роботи до 01.01.1992 року застосовуються Списки № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, після 01.01.1992 року - Списки № 1, № 2, 1 затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, після 11.03.1994 - Списки № 1, № 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. після 16.01.2003 - Списки № 1, № 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Відповідно до Списку № 2, розділу XXXII - Загальні професії, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 передбачено посаду електрогазозварника.

Відповідно до Списку № 2, розділу, XXXIII - Загальні професії, позиція 23200000- 19906 затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 передбачено посаду електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні.

Відповідно до Списку № 2, розділу XXXIII - Загальні професії, позиція 23200000- 19755, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 передбачено посаду електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року, (далі Порядок №442) та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджені постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992 року, (далі Методичні рекомендації) атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 або №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 або №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 або №2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Крім цього, суд зазначає, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Судом встановлено, що професія позивача у спірні періоди відносить до посад визначених списком №2, а відтак, має бути зараховано до пільгового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР (далі Закон №103/98-ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно ст. 3 Закону №103/98-ВР професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону №103/98-ВР професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

За змістом статті 17 Закону №103/98-ВР професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 Закону №103/98-ВР визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону №103/98-ВР професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правило поведінки щодо пільги про зарахування навчання саме до спеціального (пільгового) стажу стосується виключно професійно-технічного навчання та походить з приписів ст. 38 Закону №103/98-ВР.

Також суд зауважує, що у правовому висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з постанови від 04.03.2020 року у справі №367/945/17, також йдеться про застосування саме приписів ст. 38 Закону №103/98-ВР для зарахування періоду навчання до пільгового стажу, адже суд в умовах свого висновку вказував: «Враховуючи вищевикладене, а також те, що перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем зарахування його на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців …». Тобто, йдеться про реалізацію пільги ст. 38 Закону №103/98-ВР.

Період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.10.2024 року у справі № 200/18450/21.

Згідно копії диплому НОМЕР_3 від 15.07.1988 виданого Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті, ОСОБА_1 01.09.1987 вступив до Нікопольського середнього професійно-технічного училища №57 і 15.07.1988 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією електрогазозварювальник.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 20.07.1988р., останній з 01.09.1987 по 15.07.1988 навчання в СПТУ №47; 20.07.1988 - прийнято на завод електрогазозварником 4 розряду (наказ 488 від 20.07.1988).

Отже, позивач здобув спеціальність "електрогазозварювальник" 15.07.1988 року, після чого вже 20.07.1988 року призначений на посаду «електрогазозварювальник 4 розряду».

Працевлаштування здійснене в межах 3 місяців з дня остаточного закінчення навчання.

Згідно наданої відповідачем форми РС-право позивача періоди навчання дійсно не зараховані до пільгового стажу позивача.

Відтак, період навчання позивача повинен бути зарахований до пільгового стажу.

Щодо зарахування періоду строкової військової служби з 17.11.1988 по 02.11.1991 до пільгового стажу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Так, згідно з розрахунком стажу позивача (Форма РС-право), військова служба позивача зарахована відповідачем до його страхового стажу.

Згідно копії військового квитка НОМЕР_2 від 16.11.1988 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 17.11.1988 по 02.11.1991.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 20.07.1988р., останній 09.11.1988 - звільнено по ст.36 п.3 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом в ряди радянської армії (наказ 793 від 09.11.1988); 17.11.1988 по 02.11.1992 - служба в рядах радянської армії (в/квиток НОМЕР_2 від 16.11.1988).

Відтак, позивач 09.11.1988 був звільнений у зв`язку з призовом до лав радянської армії з посади електрогазозварювальника 4 розряду.

Як встановлено судом, період роботи позивача з 20.07.1988 по 09.11.1988 на Кранобудівельному заводі ім.В.І. Леніна м.Нікополь електрогазозварювальником, відносить до пільгового стажу за Списком №2.

Таким чином, з урахуванням абз. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», служба позивача в лавах Радянської армії у період з 17.11.1988 по 02.11.1991 зараховується до стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

З огляду на зазначене вище, рішення №69 від 28.08.2025 головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України Вінницькій області повторно розглянути заяву від 21.08.2025 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначити та виплатити ОСОБА_1 з 07.08.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, 21028, м.Вінниця, вул.Хмельницьке шосе, б.7) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.08.2025 року №69 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи з 20.07.1988 по 09.11.1988, з 20.01.1992 по 03.03.1992, з 16.03.1992 по 15.11.1999, з 05.12.2007 по 29.02.2016, з 14.03.2016 по 29.06.2016, з 05.09.2016 по 28.05.2019, з 03.06.2019 по18.03.2020, з 03.03.2021 по 28.02.2023 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1988р., період навчання з 01.09.1987 по 15.07.1988 згідно диплому серії НОМЕР_3 від 15.07.1988, період строкової військової служби з 17.11.1988 по 02.11.1991 згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 16.11.1988.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, 21028, м.Вінниця, вул.Хмельницьке шосе, б.7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова