Справа № 640/28543/20
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/28543/20

провадження № 2-іс/340/323/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-1: Національної поліції України (вулиця Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, )

до відповідача-2: Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд.10, м. Київ, 01601, )

до відповідача-3: Департамент захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд.10, м. Київ, 01601, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України стосовно невнесення змін до особової справи про персональні дані позивача з урахуванням змісту наказу №82 від 27.11.2014 р. м. Краматорськ, першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) генерал-лейтенанта ОСОБА_2 , який був виданий на підставі рапортів від 25.11.2014 №14915, 14916 т.в.о. начальника Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області про те, що позивач перебував у складі сил та засобів, які залучились та брали безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових обов`язків з 07.04.2014, не перерахунку пільгового стажу служби позивача, не внесення змін до наказу №52 о/с від 21.02.2019 Департаменту захисту економіки Національної поліції України у частині вислуги років на пільгових умовах та не надання нової довідки про безпосередньо участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, вчинену шляхом відмови на підставі відсутності у нього інформації про дату виключення позивача зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей за період з 07.04.2014 по 01.02.2015;

- зобов`язати Національну поліцію України вчинити певні дії по поновленню порушених прав позивача, шляхом внесення змін до особової справи стосовно інформації про проходження служби (персональні дані) позивачем з урахуванням змісту наказу №82 від 27.11.2014 м. Краматорськ, першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) генерал-лейтенанта ОСОБА_2 , який був виданий на підставі рапортів від 25.11.2014 №14915, 14916 т.в.о. начальника Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області про те, що позивач перебував у складі сил та засобів, які залучились та брали безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових обов`язків з 07.04.2014, перерахунку пільгового стажу служби позивача, внесення змін до наказу №52 о/с від 21.02.2019 Департаменту захисту економіки Національної поліції України у частині вислуги років на пільгових умовах та надання нової довідки про безпосередньо участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині ненарахування і невиплати грошового забезпечення, винагороди позивачу у зв`язку із не зарахуванням пільгового стажу за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 07.04.2014 по 18.04.2018;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення, винагороди позивачу у зв`язку із зарахуванням пільгового стажу за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 07.04.2014 по 18.04.2018.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 справа №640/28543/20 передана головуючому судді І.Я. Добрянській.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2020 відкрито провадження у справі №640/28543/20 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2022 залучено ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки в якості співвідповідача у справі №640/28543/20.

На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу №640/28543/20 передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

18.03.2025 зазначена справа надійшла до Кіровоградського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та протоколом передачі судової справи від 18.03.2025 у відповідності до вимог ст.31 КАС України передано на розгляд судді Дегтярьовій С.В.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 судом прийнято справу №640/28543/20 до провадження.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 розгляд справи розпочато спочатку та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 09.12.2025 до участі у справі в якості відповідача суд залучив Департамент захисту економіки Національної поліції України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №640/28543/20 передана для розгляду судді Науменку В.В.

Ухвалою від 12.01.2026 року справу прийнято до свого провадження суддею.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він працював в органах внутрішніх справ України з 31.07.2000 по 01.03.2019. Спочатку в ГУМВС України в Донецькій області, потім з 07.11.2015 в ГУ Національної поліції в Донецькій області, а далі в Департаменті захисту економіки Національної поліції України.

Згідно наказу від 21.02.2019 №52 о/с Департаменту захисту економіки Національної поліції України за власним бажанням звільнився з органів поліції з 01.03.2019. В наказі зазначено, що на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 18 років 07 місяців 00 днів; вислуга років на пільгових умовах - 11 років 01 місяць 14 днів.

При звільнені позивачу надали довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, згідно з якою в період з 01.02.2015 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 18.04.2018 він безпосередньо брав участь в АТО на території Донецькій області, та рішення Комісії про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 28 жовтня 2016 р. №6/І/V/126, в якому зазначено, що ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій.

Позивач вважає, що керівництво Департаменту неправильно порахувало його період участі в антитерористичній операції, а також вислугу років на пільгових умовах.

Так, позивач вважає, що період участі в АТО на території Донецької області слід рахувати з 07.04.2014 по 18.04.2018, що становить 1473 дні, а не як зазначено в довідці з 01.02.2015 по 18.04.2018 - 1173 дні. В зв`язку з цим, позивач вважає інформацію про пільговий стаж, яка зазначена в наказі №52, недостовірною.

12.02.2021 Національна поліція України подала відзив на позов та вказала, що не визнає його у повному обсязі, вважає безпідставним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 14.05.2018 №103 о/с позивач призначений на посаду старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 м. Дніпро управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. На цій посаді він перебував до моменту звільнення за власним бажанням з органів поліції, тобто до 01.03.2019 наказом від 21.02.2019 №52 о/с. Вислуга років на пільгових умовах на дату звільнення становить 11 років 01 місяць 14 днів.

Відповідач-1 вважає, що вищевикладене свідчить, що в центральному органі управління поліцією в Національній поліції України, позивач службу не проходив. Дані обставини вважає також підтвердженими листом Департаменту кадрового забезпечення Національній поліції України від 05.02.2021 №776/12/1/2/03-2021, в якому повідомляється, що у період з 07.11.2015 до теперішнього часу (05.02.2021 - дата формування відповіді) в центральному органі управління Національної поліції України ОСОБА_1 службу не проходив.

Крім того, стверджує, що відповідно до листа Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України від 04.02.2021 №376/29/5/02-2021 у центральному органі управління Національної поліції України грошове забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалося та не виплачувалося, оскільки останній не перебував в трудових відносинах з цим органом.

Вищевикладене, на думку відповідача-1, свідчить про те, що позивач службу в центральному органі управління Національної поліції України не проходив та грошове забезпечення не отримував.

Вказує, що сам позивач у позовній заяві зазначає, що «керівництво Департаменту неправильно порахувало строк участі в антитерористичній операції, а також вислугу років на пільгових умовах». Зазначає, що у абзаці 7 стор. 3 позовної заяви позивач вказує: «Позивач вважає, що Голова ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки (далі ЛК ДЗЕ) Національної поліції України Лапко О.В. не виконав вимоги законодавства України з надуманих підстав щодо невідкладної зміни персональних даних в особовій справі, які є недостовірними, чим вчинив протиправну бездіяльність через відмову у перерахунку пільгового стажу, зміні наказу № 52 та наданні нової довідки про участь в АТО».

Відповідач-1 зазначає, що 28.07.2020 позивач направив до Національної поліції України заяву з проханням здійснити перерахунок пільгового стажу служби, внесення змін до наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 21.02.2019 № 52 о/с у частині вислуги років (вхідна реєстрація в НПУ 30.07.2020 за № ДДЗ С-19095). Однак, порушене питання не належало до компетенції Національної поліції України, а тому було перенаправлене для розгляду по суті Департаменту захисту економіки, який надав позивачеві ґрунтовну відповідь.

Після цього 06.10.2020 позивач направив до Національної поліції України заяву з проханням підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України документи для призначення пенсії за вислугу років (реєстрація НПУ 08.10.2020 за вх. № ДДЗ С-25060), яка також була передана Департаменту захисту економіки для розгляду по суті, який надав позивачу ґрунтовну відповідь.

Відповідач-1 посилається на те, що спірні правовідносини виникли в позивача із Департаментом захисту економіки Національної поліції України, а тому і належним відповідачем в даному спорі є Департамент захисту економіки, а не Національна поліція України.

З цих підстав просить відмовити в задоволенні позову.

22.02.2021 позивач подав відповідь на відзив та вказав, що Департамент захисту економіки, до особового складу якого входив позивач, є міжрегіональним територіальним органом у складі центрального органу управління - кримінальної поліції, яка в свою чергу входить до складу Національної поліції України, що підтверджує п.1 розділу 1 Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України. Кожен працівник Департаменту захисту економіки є поліцейським. Дійсно, позивач отримував заробітну плату від Департаменту захисту економіки Національної поліції України, але відповідно до п.6 розділу 5 Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, орган фінансувався за рахунок коштів Державного бюджету України, згідно із щорічним кошторисом видатків, передбачених для Національної поліції України.

22.05.2025 позивач подав заяву про підтримання позовних вимог (а.с.205 т.1).

23.05.2025 Департамент захисту економіки Національної поліції України подав відзив на позов та вказав, що позивач отримав архівний витяг з наказу від 20.07.2020 №179/1/9124 галузевого державного архіву Міністерства оборони України, яким було надано витяг із наказу від 27.11.2014 №82 першого заступника керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України, в якому зазначається, що позивач перебував у складі сил та засобів АТО з 07.04.2014.

Департамент звертає увагу на те, що не вказано період перебування у складі сил та засобів АТО та дат виключення, а лише зазначено дату включення 07.04.2014.

ОСОБА_1 подано до Департаменту заяву щодо внесення змін до наказу Департаменту № 52 о/с від 21.02.2019, а саме в частині перерахунку пільгової вислуги років позивача.

31.08.2020 за № С-192 надано відповідь про відсутність в Департаменті інформації про дату виключення ОСОБА_1 зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО території Донецької та Луганської областей, за період з 07.04.2014 по 01.02.2015, та повідомлено, що у зв`язку з цим, здійснити перерахунок вислуги років на пільгових умовах, внести зміни до наказу Департаменту від 21.02.2019 № 52 та надати нову довідку про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України не є можливим.

Департамент захисту економіки Національної поліції України вказав, що в оспорюваний у позовній заяві період позивач проходив службу у підрозділі ГУМВС у Донецькій області. Національну поліцію України утворено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 641 як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, до складу якого входило ГУМВС у Донецькій області.

Зважаючи на викладене вище, Департамент захисту економіки Національної поліції України стверджує, що як Національна поліція України, так і її територіальні органи, у тому числі, і Департамент захисту економіки, є новоствореними юридичними особами публічного права і не є правонаступниками ГУМВС у Донецькій області.

Департамент захисту економіки Національної поліції України вказує, що при звільненні ОСОБА_1 видано довідку про те, що він дійсно в період з 01.02.2015 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 18.04.2018 безпосередньо брав участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення АОТ на території Донецької області. Підставою надання вказаної довідки ОСОБА_1 є:

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 № 295;

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 №347;

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 № 348;

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.04.2018 № 122 дск.

Департамент захисту економіки Національної поліції України звертає увагу на те, що рішенням від 28.05.2016 № 6/І/V/126 про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських державних службовців та інших працівників Національної поліції Україні, ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій на підставі довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.08.2016 №6320/01/12-2016 та наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 № 348.

Відповідно до послужного списку, ОСОБА_1 з 18.04.2018 на підставі наказу Департаменту від 14.05.2018 № 103 о/с було призначено на посаду старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 управління захисту економіки Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. До призначення на вказану посаду позивач проходив службу у підрозділах Головного управління Національної поліції України в Донецькій області.

Департамент вважає, що ним не було порушено прав позивача, оскільки наказ першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) міста Краматорськ генерал-лейтенанта Пушнякова А.С. від 27.11.2014 № 82 не надходив та при переведенні позивача до Департаменту, в особовій справі був відсутній, а в надісланому позивачем до Департаменту архівному витягу з наказу від 27.11.2014 № 82 про перебування позивача у складі сил та засобів АТО з 07.04.2014, відсутня дата виключення зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, у період з 07.04.2014 по 01.02.2015.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працював в органах внутрішніх справ України з 31.07.2000 по 01.03.2019. Спочатку в ГУМВС України в Донецькій області, потім з 07.11.2015 в Головному у правлінні Національної поліції в Донецькій області, потім в Департаменті захисту економіки Національної поліції України (01601, м.Київ, вул. Академіка Богомольця, 10).

Відповідно до п.1 Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 №811, Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі ДЗЕ, Департамент) є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Згідно п.7. Положення Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, інші печатки та штампи (за потреби), бланки зі своєю повною та скороченою назвами, необхідні для здійснення поточної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2019 р. № 841 вирішено ліквідувати як юридичну особу публічного права Департамент захисту економіки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту захисту економіки, що ліквідується.

Станом на день розгляду справи Департамент захисту економіки Національної поліції України перебуває в стані ліквідації, юридична особа на разі не припинена, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивач стверджує про те, що з огляду на передачу функцій і повноважень Департаменту захисту економіки, що ліквідується, Національній поліції, саме вона повинна відповідати за його позовом.

Розглядаючи позов, суд установив, що процедура ліквідації Департаменту захисту економіки Національної поліції України розпочалася з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2019 р. № 841. Така процедура передбачає ліквідувати Департамент захисту економіки Національної поліції України.

Згідно з частинами 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частинами 1, 4 статті 105 КАС України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Наразі за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент захисту економіки Національної поліції України перебуває у стані припинення у зв`язку з ліквідацією, а від його імені діє ліквідаційна комісія. До Єдиного державного реєстру не внесений запис про припинення юридичної особи. Зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва також відсутні. Отже процедура припинення не завершена.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 року у справі №807/3591/14 вказав, що положення КАС України не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуття сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір. Вказані правила КАС України встановлені, враховуючи специфіку публічно-правових відносин, а саме: повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єкту владних повноважень. Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень, якщо такі правовідносини його допускають.

Суд зазначає, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби (трудових правовідносин) і стосується змін в особовій справі та стягнення грошового забезпечення.

Оскільки спір у цій справі не стосується публічно-владних функцій, що були передані Національні поліції України, а до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення Департаменту не внесено, підстави вважати належним відповідачем у спорі, що виник із трудових правовідносин, Національну поліцію України, відсутні.

Згідно витягу з наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 21.02.2019 №52 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» з 01.03.2019 майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 (м. Дніпро) управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону, з виплатою компенсації за 05 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та 02 доби додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2019 році.

Відповідно до вказаного наказу від 21.02.2019 №52 о/с станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 18 років 07 місяців 00 днів; вислуга років на пільгових умовах - 11 років 01 місяць 14 днів.

Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої Департаментом захисту економіки Національної поліції України, майор ОСОБА_1 в період з 01.02.2015 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 18.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Підстава:

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 № 295;

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 № 347;

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 № 348;

- наказ першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 30.04.2018 №122 дск.

17.11.2016 року Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області позивачеві видане посвідчення учасника бойових дій (а.с.28 т.1).

Дані обставини встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 29.11.2021 у справі № 640/7326/21, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2022.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що провадження у справі № 640/7326/21, в якому встановлені вищевказані обставини, порушене за позовом ОСОБА_1 , додаткового доказування такі факти не потребують.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що в особовій справі позивача був відсутній витяг з наказу №82 від 27.11.2014 м. Краматорськ, першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) генерал-лейтенанта ОСОБА_2 , який був виданий на підставі рапортів від 25.11.2014 №№14915, 14916 т.в.о. начальника Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області про те, що ОСОБА_1 перебував у складі сил та засобів, які залучались та брали безпосередньо участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області, забезпечення її проведення з метою виконання службових завдань з 07.04.2014.

27.07.2020 позивач отримав з Галузевого державного архіву Міністерства оборони України архівний витяг з наказу №82 за №179/1/9124 від 20.07.2020, в якому зазначено, що майор міліції ОСОБА_1 , дільничний інспектор міліції відділення міліції Краснолиманського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області, перебував у складі сил та засобів АТО з 07.04.2014 (а.с.19 т.1).

28.07.2020 позивач звернувся до начальника Національної поліції України генерала поліції 3-го рангу Клименко І.В. з заявою про долучення до особової справи витягу з наказу №82, виданого Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, перерахунок пільгового стажу, внесення зміни до наказу №52 Національної поліції України Департаменту захисту економіки у частині вислуги років на пільгових умовах у зв`язку з тим, що при розрахунку пільгового стажу не був прийнятий до уваги його зміст. Додатково позивач просив надати нову довідку про участь в АТО. Разом зі зверненням було надано оригінал архівного витягу з наказу №82, виданий Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, засвідчений гербовою печаткою та копію витягу із наказу №82 (а.с.16 т.1).

31.08.2020 голова ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки відмовив позивачеві в долучені до особової справи витягу з наказу №82 від 27.11.2014, а також відмовив в перерахунку пільгового стажу, у зміні наказу №52 та видачі нової довідки про участь в АТО. Свою позицію мотивував тим, що відсутня інформація про дату виключення позивача зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, за період 07.04.2014 по 01.02.2015.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не виконав вимоги законодавства України та безпідставно відмовився внести зміни персональних даних в особову справу, перерахувати пільговий стаж та видати нову довідку про участь в АТО.

Згідно абзацу першого ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Предметом оскарження, зокрема, є відмова від 31.08.2020 в долучені до особової справи документів, перерахунку стажу та видачі нової довідки, а тому направлення поштою в листопаді 2020 року позовної заяви позивачем здійснене в межах строків звернення до суду.

Відповідно до абзацу другого ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З огляду на зміст цієї норми, вимоги про виплату грошового забезпечення не обмежені будь-яким строком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема,:

- з 27.06.2013 по 01.11.2014 на посаді старшого уповноваженого СФ СБЕЗ Ворошилівського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області,

- з 01.11.2014 по 24.07.2015 на посаді дільничного інспектора міліції відділення мілції Краснолиманського МВ ГУМВС України в Донецькій області,

- з 24.07.2015 по 06.11.2015 на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Добропільського МВ (з обслуговування м.Добропілля та Добропільського району ГУМВС України в Донецькій області,

- 06.11.2025 звільнений у зв`язку з переходом на роботу у Національну поліцію,

- з 07.11.2015 по 05.04.2016 на посаді старшого інспектора Добропільського відділення поліції Красноармійського відділу поліції ГУНП в Донецькій області (а.с.220 т.1).

Позивач наказом від 21.02.2019 №52 о/с був звільнений за власним бажанням, однак періодом вислуги років на пільгових умовах не охоплено строку участі позивача в АТО з 07.04.2024.

Позивач отримав копію наказу №82 від 27.11.2014 в архіві та просив відповідача долучити його до особової справи та перерахувати вислугу років на пільгових умовах, оскільки вважав, що його вислуга є більшою на 30 місяців.

Натомість відповідач повернув позивачеві подані документи та відмовив у перерахунку вислуги, мотивуючи таку відмову відсутністю наказу, яким позивача виключено зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО.

Надаючи правову оцінку доказам та аргументам сторін, суд вказує на наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідно до статті 171 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

Постановою № 393 визначено порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, за службу в органах внутрішніх справ України, поліції, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України визначає Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі Порядок №413).

В абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.4 Порядку №413 підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є:

1) для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та були залучені до її проведення на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування безпосередньо в районах її проведення, - довідка за формою згідно з додатком 1 та витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Відповідно до ст.5 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій документи подаються, зокрема, командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.

У відповідності до п.6 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій зобов`язані в п`ятиденний строк після закінчення 30 календарних днів участі заявників в антитерористичній операції подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій.

Згідно п.7 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій зобов`язані в п`ятиденний строк після закінчення 30 календарних днів участі заявників у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій.

У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії в п`ятиденний строк після закінчення 30 календарних днів з дня зарахування заявників до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Судом досліджено витяг з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №82 від 27.11.2014. З його змісту судом встановлений факт перебування ОСОБА_1 , разом з іншими колегами та працівниками органів ОВС, у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО з 07.04.2014.

Тобто наказ, на момент його прийняття вже підтверджував факт перебування позивача у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО вже 6 місяців та 20 днів, що сторонами не заперечувалось, однак Департамент захисту економіки Національної поліції України безпідставно відмовився долучити до особової справи позивача витяг з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №82 від 27.11.2014 та перерахувати вислугу років на пільгових умовах.

Ухвалою від 16.06.2025 суд зобов`язував Антитерористичний центр Служби безпеки України та Галузевий державний архів Міністерства оборони України невідкладно надати до суду інформацію щодо дати виключення ОСОБА_1 зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей у період з 07.04.2014 по 01.02.2015.

30.06.2025 Галузевий державний архів Міністерства оборони України повідомив суду, що в перевірених наказах першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині за період травня 2014 року (наказ №1 від 20 травня 2014 року) по жовтень 2015 року та по особовому складу за жовтень 2015 року (наказ №1 від 27 жовтня 2015 року), які знаходяться на зберіганні в архіві, вибуття ОСОБА_1 не відображене (а.с.66 т.2).

10.07.2025 Антитерористичний центр Служби безпеки України повідомив суд про відсутність у Штабі інформації про виключення ОСОБА_1 зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей у період з 07.04.2014 по 01.02.2015 (а.с.68 т.2).

До матеріалів справи позивач подав пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були знайомі з позивачем та працювали у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, разом з ним в органах внутрішніх справ. В поясненнях вказано, що вони працювали в органах разом з позивачем до березня-серпня 2015 року.

Також матеріали справи містять пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтверджують службу позивача у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в період з 07.04.2014 по 01.02.2015.

Суд бере до уваги той факт, що матеріали справи не містять документальних доказів того, що позивач в період з 07.04.2014 по 01.02.2015 самовільно залишив місце служби в складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, іншим чином був переведений на службу в іншу місцевість (місце), поза межі АТО, відмовився виконувати свої обов`язки іншим чином, тощо. В послужному списку та інших кадрових документах інформація про це відсутня.

Суд вважає, що саме на роботодавця та інші органи, які задіяні в правовідносинах участі співробітників в антитерористичної операції, покладено обов`язок належним чином оформлювати направлення, переміщення, виведення працівників та співробітників складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, подання відповідних документів до органів, уповноважених видавати довідки та фіксувати відповідні події встановленим способом, що сторонами не заперечується.

Невиконання будь-яких із цих дій не може бути наслідком невизнання, порушення або неможливості реалізації прав таких працівників та співробітників, що відбулось у ситуації, що розглядається судом.

З огляду на заперечення Департаменту відносно перебування позивача в складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 до 01.02.2025, саме Антитерористичний центр Служби безпеки України повинен був належним чином документувати події, які аналізуються судом, а роботодавець, у випадку повідомлення працівника про відповідні обставини, повинен був перевірити їх.

Позиція Департаменту щодо відсутності протиправної бездіяльності, зміст повідомлення Антитерористичного центру Служби безпеки України про відсутність інформації про виключення ОСОБА_1 зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей у період з 07.04.2014 по 01.02.2015 свідчать про те, що позивач перебував у складі сил та засобів весь цей період.

Суд вважає, що Департамент захисту економіки не повинен був повертати подані йому позивачем 28.07.2020 документи без перевірки, перерахунку вислуги років ОСОБА_1 та відповідних коригувань у особовій справі, шляхом внесення інформації зі змісту наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №82 від 27.11.2014, оскільки факт перебування позивача з 07.04.2014 у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, є беззаперечним. Він повинен був використати свої повноваження та перевірити повідомлену інформацію ОСОБА_1 у встановленому порядку, з`ясувати обставини, та, за наслідками отриманих фактів, відкоригувати інформацію, що міститься в особовій справі позивача, а не повертати документи назад заявникові без такої перевірки та розгляду.

Тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 додатково стверджує, що йому Департаментом захисту економіки Національної поліції України не виплачене грошове забезпечення, та винагорода у зв`язку із не зарахуванням пільгового стажу за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 07.04.2014 по 18.04.2018.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 р. № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" (далі Постанова №158) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 серпня 2014 р. за № 939/25716 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України", відповідно до Постанови № 158 наказано виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях особам рядового і начальницького складу правоохоронних органів виплачується винагорода, яка обчислюється у розмірі 100 % місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн на місяць. У разі коли особа рядового або начальницького складу правоохоронних органів брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 грн.

Місцезнаходженням Головного управління Національної поліції в Донецькій області є м. Бахмут Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі «Донецька область» пункт «Міста обласного значення» під номером 3, зокрема, зазначено: м. Бахмут (Бахмутська міська рада).

Таким чином, м. Бахмут Донецької області є населеним пунктом, на території якого з 14 квітня 2014 року здійснювалась та здійснюється по теперішній час антитерористична операція.

Як встановлено судом, позивач залучений та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької області, забезпеченні її проведення в період з 07.04.2014 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018.

Довідкою від 03.08.3026 №6320/01/12-2016 Департамент захисту економіки Національної поліції України підтвердив, що позивач дійсно в період з 01.02.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018 брав безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Донецької області (а.с.25, 27 т.1).

Відповідач у відзиві не висловився з приводу посилання позивача на невиплату йому винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.04.2014 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018. Документальних доказів повної або часткової виплати відповідач-2 суду не надав.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 580 національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами статті 2 Закону № 580 завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Отже, Національна поліція є правоохоронним органом, а тому в особливий період або під час проведення антитерористичної операції особам рядового та начальницького складу правоохоронних органів виплачується винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції у відсотках місячного грошового забезпечення.

На підставі наведених норм законів та встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що позивачеві повинна була виплачуватися винагорода за період безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Матеріали справи не містять доказів нарахування позивачеві винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за спірний період. Однак період участі позивача в антитерористичній операції відповідач частково визнає.

Натомість Департамент захисту економіки Національної поліції України не висловився з приводу позовних вимог в цій частині, не навів своєї позиції щодо сум нарахувань ОСОБА_1 в розрізі складових у вказаному вище періоді, та не надав відповідних доказів, в тому числі і за визнаний ним період перебування позивача в зоні АТО з 01.02.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення з урахуванням винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції за період з 07.04.2014 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018 та здійснити йому виплату різниці між нарахованими та фактично отриманими сумами грошового забезпечення.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту захисту економіки Національної поліції України в занесенні до особової справи інформації про перебування ОСОБА_1 у складі сил та засобів, які залучались та брали безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових обов`язків з 07.04.2014 згідно наказу першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №82 від 27.11.2014.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України внести до особової справи інформацію про перебування ОСОБА_1 у складі сил та засобів, які залучались та брали безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових обов`язків з 07.04.2014 згідно наказу першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) №82 від 27.11.2014.

Визнати протиправною відмову Департаменту захисту економіки Національної поліції України в перерахунку вислуги років ОСОБА_1 в частині пільгового стажу служби у складі сил та засобів, які залучались та брали безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових обов`язків з 07.04.2014 та внесенні змін до наказу №52 о/с від 21.02.2019 у частині вислуги років ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 в частині пільгового стажу служби, забезпеченні її проведення з метою виконання службових обов`язків з 07.04.2014 по 18.04.2018 врахувавши період з 07.04.2014 по 31.01.2015 його перебування у складі сил та засобів, які були залучені та брали безпосередньо участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, та за результатами перерахунку внести зміни до наказу №52 о/с від 21.02.2019 Департаменту захисту економіки Національної поліції України у частині вислуги років ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Визнати протиправною відмову Департаменту захисту економіки Національної поліції України у видачі ОСОБА_1 нової довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України видати ОСОБА_1 нову довідку про безпосередню його участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України у період з 07.04.2014 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України в частині ненарахування і невиплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України у зв`язку із не зарахуванням пільгового стажу за період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 07.04.2014 по 18.04.2018.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок грошового забезпечення з урахуванням винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності Україниза період з 07.04.2014 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.04.2018 та здійснити йому виплату різниці між нарахованими та фактично отриманими сумами грошового забезпечення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО