Справа № 641/13/26
Суддя: Щепелева Г. М.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/2/2026 Справа № 641/13/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепелевої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Масалової М.Є,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративну справу № 641/13/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та закриття справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника адвоката Голован Я.О. через систему «Електронний суд» звернувся до Слобідського районного суду у місті Харків з позовом, в якому просить скасувати постанову № 1360 від 18.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП про накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 17 000,00 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №1360 від 18.07.2025 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з якої вбачається, що він не з`явився за повісткою №3931608 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 27.06.2025р. о 09 год. 00 хв., для уточнення даних.Оскаржувана постанова взагалі не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо відповідно до ст. 251 КУпАП), на підставі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем не було зібрано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить як положенням КУпАП, так і Конституції України.

Ухвалою суду від 05.01.2026 клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у відповідача витребувано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

09.01.2026 представником відповідача до суду подано клопотання про продовження строку на подання доказів та відзиву. Також представником подано клопотання про залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі та відзив на позовну заяву, із посиланням на те, що 17.06.2025 територіальним центром позивачу засобами поштового зв?язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка про виклик за відомим задекларованим місцем його проживання на 27.06.2025, яка була повернута до центру з відміткою «адресат відсутній». Однак у вказаний день позивач не з?явився до відповідача та 12.07.2025 відносно нього складений оскаржуваний протокол, який складений при особистій присутності позивача, визначена дата та час розгляду справи, з чим позивач був ознайомлений та поставив свій підпис. 18.07.2025 відбувся розгляд справи відносно позивача, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення з вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Відповідна постанова була направлена позивачу засобами поштового зв?язку рекомендованим листом з повідомленням, яка в подальшому була повернута з відміткою «повертається; за закінченням терміну зберігання». Крім того, представник відповідача послався на пропуск позивачем строку на адміністративне оскарження постанови.

На виконання ухвали суду від 05.01.2026 представником позивача до суду надано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

05.02.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він просив задовольнити позов в повному обсязі, послався на те, що в матеріалах справи наявна повістка №3931608, яка сформована на ОСОБА_1 . Зі змісту якої вбачається, що останньому належить з`явитися за адресою АДРЕСА_1 27.06.2025 о 09-00 год., мета виклику - для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повістка датована 17.06.2025 та підписана ОСОБА_2 за допомогою накладення кваліфікованого електронного підпису. Окрім того, у вказаній повістці відображено, що слід мати при собі особі, яка викликається для уточнення даних. ОСОБА_1 заперечується факт отримання повістки. Відповідачем до відзиву залучено копію поштового повідомлення, адресоване ОСОБА_1 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», на вказаному повідомлені наявний трекінг відправлення: 161. Позивачем наголошується, що ним не було отримано повістку. Будь-яких даних, що ОСОБА_1 було проінформовано за номером телефону про надходження повістки матеріали справи не містять, а відповідачем не надано. Копія конверту, яка надана відповідачем, не містить номеру телефону адресата, за яким працівник об`єкта поштового зв`язку міг би совістити ОСОБА_1 про надходження повістки. Отже, матеріали справи не містять доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність з`явитись до ТЦК та СП на визначену дату. На підставі викладеного, вважаємо недоведеним факт належного оповіщення ОСОБА_1 про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем Правил військового обліку та відповідно правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з огляду на що оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Окрім того, Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста. У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам. Наданою позивачем копією посвідчення № НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Також позивачем надано військово-обліковий документ з Резерв+ від 17.11.2025, у якому наявна наступна інформація: Категорія обліку «Військовозобов`язаний», Номер в реєстрі Оберіг 6, ВОС 100182, Звання ОСОБА_3 , Командир відділення, дата ВЛК 02.05.2024, та має примітку «Дані уточнені вчасно». Також, позивач має відстрочку на підставі аб.2 п.3 ч.3 ст.23 до 02.02.2026. Наданими позивачем доказами підтверджується, що ОСОБА_1 проходив військову службу, проходив військово- лікарську комісію, звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де його було взято на облік, в свою чергу відповідачем не було надано доказів того, які вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей стосовно ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Окрім того, відповідачем не зазначено, які саме дані слід було уточнити ОСОБА_1 27.06.2025, тобто в день коли його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підсумовуюче вищезазначене, вина ОСОБА_1 не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 24.02.2026 задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Згідно вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, за результатами дослідження доказів, виходячи з принципу верховенства права, керуючись засадами (принципами) адміністративного судочинства, суд приходить до наступних висновків.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що 12.07.2025 начальником ВВОБ Слобідського ОР у м. Харків ТЦК та СП майором ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 складено протокол № 1216 про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що 12.07.2025 по прибуттю гр. ОСОБА_5 до Слобідського ОР у місті ІНФОРМАЦІЯ_4 , було встановлено факт порушення ним, в особливий період, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 17.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», була направлена повістка № 3931608, яка сформована за допомогою ЄДРПВР за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 27.06.2025 року на 09:00 годину, для уточнення даних. Вищезазначена повістка № 3931608 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою про відсутність особи ОСОБА_1 за вказаною адресою 27.06.2025. Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 27.06.2025 року об 09-00 годині, у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин не з`явився, за викликом, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив законодавство України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 року № 303/2014) та діє на сьогодні, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене саме ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Даний протокол складений у присутності ОСОБА_1 , під підпис позивачу роз`яснено його права та обов`язки. Крім того, йому було повідомлено про дату та час розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення.

В графі «пояснення і зауваження» протоколу ОСОБА_1 вказав, що повістку на своє ім`я не отримував.

18.07.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_6 винесено постанову № 1360 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. у зв`язку із встановленням порушення ним в особливий період законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За змістом якої, 17.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_5 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», була направлена повістка № 3931608, яка сформована за допомогою ЄДРПВР за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 27.06.2025 року на 09:00 годину, для уточнення даних. Вищезазначена повістка № 3931608 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про відсутність особи ОСОБА_1 за вказаною адресою 27.06.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз. 1 п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз. 2,3 п. 34 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , адресою проживання якого є: АДРЕСА_2 , що підтверджується самим позивачем та його представником у позові.

Доказів повідомлення відповідача про іншу адресу проживання, зокрема, шляхом оновлення персональних даних через електронний кабінет призовника з використанням мобільного додатку «Резерв+» або шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг, позивачем суду не надано.

17.06.2025 на ім`я ОСОБА_1 створена повістка № 3931608 про необхідність явки до Слобідського об?єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_4 на 27.06.2025 о 09:00 для уточнення даних.

Вказана повістка направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2 та 27.06.2025 повернулася без вручення адресату з повідомленням відділення Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, відповідно до п. 34 Порядку №560, повістка про виклик до ОСОБА_1 направлена за єдиною відомою відповідачу адресою - за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , та повернулася з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, у розумінні п.41 Порядку № 560, ОСОБА_1 вважається таким, що був належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 , однак за викликом не прибув, причини неприбуття за повісткою не повідомив.

За приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з приведених норм вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

З матеріалів справи вбачається, що у повістці зазначено, що підставою виклику позивача до Слобідського об?єднаного районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_4 є уточнення даних.

Між тим, ні в постанові, ні в повістці відповідачем не конкретизовано які саме персональні дані були відсутні у відповідача, у зв`язку з чим виникла необхідність виклику ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій та 17.05.2025 на підставі наказу №127 - РС звільнений у запас (за сімейними обставинами) та направлений для зарахування на облік до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Окрім того, згідно із витягом із застосунку «Резерв+» позивач ОСОБА_1 є військозобов`язаним, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , дані уточнив вчасно 19.05.2025.

Відповідачем не зазначено ані у протоколі, ані у постанові про адміністративне правопорушення, ані у відзиві на позовну заву, які саме дані позивач не уточнив.

Отже, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем не надано.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилається на роз`яснення Міністерства Оборони України №4127/уд від 15.07.2024 про те, що отримання певних видів персональних даних, а саме, адреси проживання та номеру мобільного телефону, держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від інших органів центральної влади не передбачена Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

З такими твердженням суд не погоджується, оскільки у відповідності до положень частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від, зокрема:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону;

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону;

10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;

15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону;

17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону;

При цьому, як передбачено пунктами 7, 7-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать місце проживання та місце перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, приведені вище приписи статей 7 та 14 Закону № 1951-VIII вказують на те, що персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться і в інших базах даних, з яких органи ведення Реєстру отримуються інформацію.

Отже, посилання відповідача на приписи роз`яснення Міністерства Оборони України №4127/уд від 15.07.2024 суперечать приписам Законам № 1951-VIII, у зв`язку з чим, вони є безпідставними.

Таким чином, доказів в підтвердження правомірності спірної постанови, враховуючи примітку до ст. 210 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, за встановлених обставин, з урахуванням виконання позивачем вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо вчасного оновлення даних та наявності в електронному військово-обліковому документі дати проходження ВЛК та результатів проходження такої, неявка позивача по повістці за викликом для уточнення даних не може бути підставою для покладення на нього адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП, за порушення вимог ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 18.07.2025 щодо ОСОБА_1 , а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 139, ч. 4 ст. 229, ст.ст. 241, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та закриття справи - задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1360 від 18.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.М.Щепелева