Справа № 320/6824/26
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

25 лютого 2026 року 320/6824/26

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Леонтовича А.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Леонтовича А.М., в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Військового омбудсмена, треті особи: Батальйон патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району управління патрульної поліції у Вінницькій області Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Військова частина НОМЕР_1 (425-й ОШП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Військового омбудсмена, треті особи: Батальйон патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району управління патрульної поліції у Вінницькій області Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Військова частина НОМЕР_1 (425-й ОШП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Офісу Військового омбудсмена (Першого заступника Голубієвської Н.) про відмову у розгляді скарги адвоката Довженка В.І. від 02.02.2026 р.;

- зобов`язати Військового омбудсмена вчинити дії, передбачені ст. 8, 9, 13 Закону, а саме: призначити негайну перевірку місць несвободи за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем дислокації В/Ч НОМЕР_1 , для встановлення факту незаконного утримання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військового омбудсмена звернутися до Державного бюро розслідувань із повідомленням про вчинення щодо ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 127, 146, 376 КК України.

За результатом автоматизованого розподілу, справу №320/6824/26 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 відмовлено в забезпеченні позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суд від 23.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

25.02.2026 представником позивача подано до суду заяву про відвід судді Леонтовича А.М.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відмова у вжитті заходів забезпечення позову за наявності підтверджених ризиків для життя та здоров`я Позивача фактично призвела до настання тяжких наслідків. Це ставить під сумнів здатність судді забезпечити ефективний судовий захист та дотримання принципу верховенства права. Позивач вважає, що вказана діяльність суду в особі головуючого судді вказує на зацікавленість головуючого судді у затягуванні справи та прямою метою для захисту відповідачів та на цей час навмисно усунув їх від відповідальності.

Розглянувши це клопотання про відвід судді Леонтовича А.М., суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що зі змісту доводів, які наведені представником позивача у клопотанні про відвід судді Леонтовича А.М., вбачається, що позивач виявив незгоду з процесуальними рішеннями та діями/бездіяльністю суду, а отже, ця заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних інших доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Лентовичем А.М. позивачем суду не надано.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені представником позивача обставини в обґрунтуванні клопотання про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовича А.М. у вирішенні цієї адміністративної справи, оскільки зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями/бездіяльністю судді, а тому клопотання представника позивача про відвід не підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 40 КАС України, суд вважає за необхідне матеріали цієї справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовича А.М. у справі № 320/6824/26.

2. Матеріали адміністративної справи № 320/6824/26 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Леонтович А.М.