Справа № 240/28141/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/28141/25

категорія 108060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Федорчук Д.В. ,

представника позивача Закатюка О.А., представника відповідача Салівонського О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району до Виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не встановлення, в порядку визначеному законодавством, Макарівській КЕЧ району економічно обґрунтованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на опалювальний період 2025-2026 рр. та протиправними дії відповідача щодо встановлення тарифів нижче економічно обґрунтованого рівня без визначення джерела відшкодування різниці в тарифах за рахунок місцевого бюджету;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 159 від 25.09.2025 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію» Виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області;

- зобов`язати Виконавчий комітет Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області прийняти рішення про встановлення Макарівській КЕЧ району тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для категорії споживачів у розмірах та відповідно до структури, що надані Макарівською КЕЧ району із заявою від 19.06.2025 року № 564/985, на день подання заяви 19.06.2025, на опалювальний період 2025-2026 рр., а саме:

для потреб населення тариф за теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання 4388,94 грн./Гкал без ПДВ в перерахунку на 1 м.кв.110,36 грн./м2 без ПДВ;

для потреб бюджетних установ тариф за теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання 4388,94 грн./Гкал без ПДВ;

для потреб інших споживачів тариф за теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання 4388,94 грн./Гкал без ПДВ.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем розгляд заяви позивача від 19.06.2025 року № 564/985 про встановлення тарифу на теплову енергію для різних категорій споживачів на опалювальний період 2025-2026 років не було проведено у визачені законодавством терміни та необхідних дій для належного її розгляду Відповідачем не вчинялись; відповідачем не були встановлені економічно обґрунтовані тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на плановий період до 30 вересня 2025 року; у позивача на період після закінчення опалювального сезону 2024/2025 років і до 1 червня 2026 року відсутні тарифи на рівні не нижче економічно обґрунтованих на послуги з постачання теплової енергії, її виробництво, транспортування та постачання для всіх категорій споживачів на території смт. Городок.

Ухвалою від 18.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин не подав відзив на позовну заяву.

Відповідач не забезпечував явку свого представника в підготовчі засідання 19 та 26 січня 2026 року.

26.01.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду на 12.02.2026.

В судовому засіданні:

- представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, звернувши увагу, що мораторій на підвищення тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) на момент прийняття спірного рішення стосувався лише населення, а не всіх категорій споживачів;

- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що позивачем 19.06.2025 заява про встановлення тарифів подавалась не безпосередньо до Виконавчого комітету Городоцької селищної ради, а до голови Городоцької селищної ради, а тому розглядалась селищною радою, а не відповідачем; враховуючи запровадження Законом № 2479-ІХ від 29.07.2022 мораторію на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання і протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, заборонено підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, спірним рішенням були затвердженні тарифи на рівні затвердженого до 24.02.2022 року.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні докази у сукупності, суд приходить до висновку про відмову з задоволенні позову з наступних підстав.

Предметом спору є бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача № 564/985 від 19.06.2025 про встановлення тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років та рішення відповідача № 159 від 25.09.2025 року "Про затвердження тарифів на теплову енергію".

Спірні правовідносини регулюються Законами України від 09.11.2017 № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги", від 02.06.2005 № 2633-IV "Про теплопостачання", від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", від 21.06.2012 № 5007-VI "Про ціни і ціноутворення", від 29.07.2022 року № 2479-IX "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги", Порядком розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.09.2018 № 239 (далі - Порядок № 239), в редакціях, які діяли на момент виникнення цих відносин.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи:

- Макарівська квартирно-експлуатаційна частина району здійснює виробництво, постачання та транспортування теплової енергії;

- 19.06.2025 позивачем голові Городоцької селищної ради була подана заява № 564/985 про встановлення тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років до якої були додані документи, передбачені додатком 15 до Порядку № 239 (т. 1 а.с.44-250, т. 2 а.с.1-196);

- Виконавчим комітетом Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області 25.09.2025 прийнято рішення №159 "Про затвердження тарифів на теплову енергію" (т.1 а.с.26-27).

Спірним рішення встановлено на опалювальний період 2025-2026 років тариф на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання позивачем на рівні затвердженого до 24.02.2022:

- для потреб населення граничний одноставковий на рівні 1474,63 грн/Гкал без ПДВ (1769,56 грн/Гкал з ПДВ ), в перерахунку на 1 кв.м 37,30 грн/кв.м з ПДВ;

- для бюджетних установ, а саме: Городоцький ліцей, КНП «Городоцька амбулаторія загальної практики сімейної медицини», ЦНАП, Городоцька селищна рада та Головний центр спеціального контролю на рівні тарифів (2024-2025) 3733,40 грн/Гкал (без ПДВ);

- для інших споживачів підприємницької діяльності на рівні 3733,40 грн/Гкал (без ПДВ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Верховний Суд в п. 28 постанови від 20.11.2022 у справі № 522/17869/17 наголошує, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (у тому числі, шляхом коригування тарифів) не є регуляторним актом.

Аналогічний висновок щодо вказаного правового регулювання висловлено Верховним Судом у постановах від 05 березня 2020 року у справі № 128/3878/15-а та від 30 квітня 2020 року у справі №200/3842/19-а.

В ст. 77 КАС України зазначено:

"1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача."

Згідно ст. 13 Закону України № 2633-IV, до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

В ст. 27 Закону України № 280/97-ВР зазначено:

"До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

...

2) встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги;".

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст. 11 Закону України № 280/97-ВР).

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (ч. 3 ст. 12 Закону України № 280/97-ВР).

Вказані норми Закону України № 280/97-ВР спростовують твердження представника відповідача, що заява від 19.05.2025 № 564/985 позивачем була подана не відповідачу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України був затверджений Порядок № 239 розділом IV якого врегульовані порядок та строки розгляд у заяви про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання.

Пунктом 1 розділу IV Порядок № 239 передбачено, що розгляд заяви про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, комунальні послуги на новий строк без зміни їх розміру здійснюється органами місцевого самоврядування протягом одного календарного місяця з дня отримання відповідної заяви (з дня її реєстрації) з обов`язковим проведенням аналізу фактичних витрат суб`єкта господарювання, понесених за відповідний період застосування тарифів до споживачів, та витрат, що увійшли до планованої повної собівартості теплової енергії, її виробництва, транспортування та постачання, комунальних послуг, на основі яких було установлено тарифи на відповідний планований період.

Відповідачем ніяких доказів того, що заява позивача від 19.05.2025 № 564/985 була розглянута в порядку та строки передбачені розділу IV Порядок № 239, а спірне рішення прийнято за наслідками розгляду цієї заяви, суд не надано.

Зі спірного рішенні не вбачається, що воно прийнято за наслідками заява позивача від 19.05.2025 № 564/985.

В ст. 20 Закону України № 2633-IV зазначено:

"Тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

...

Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Тарифи на теплову енергію, що виробляється та постачається суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, формуються та встановлюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається."

Частиною 2 ст. 12 Закону України № 5007-VI передбачено, що державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

В ст. 15 Закону України № 5007-VI зазначено:

"1. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

2. Установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку."

Пунктом 6 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (далі - Порядок № 869), встановлено, що тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії формуються для споживачів на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних із провадженням певного виду ліцензованої діяльності.

Відповідно до вказаних норм Закону України № 5007-VI, Порядок № 869 відповідач повинен був встановити позивачу тарифів на теплову енергію не нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання, а встановивши в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, визначити джерела для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Як вбачається зі спірного рішення, ним були встановлений позивачу тариф на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання на опалювальний період 2025-2026 років для всіх категорій споживачів на рівні затвердженого до 24.02.2022, а саме для потреб населення - 1474,63 грн/Гкал без ПДВ (1769,56 грн/Гкал з ПДВ ), а для інших споживачів - 3733,40 грн/Гкал (без ПДВ).

При цьому ніяких доказів того, що встановлений спірним рішенням тариф є не нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання теплової енергії не надає.

Щодо посилання представника відповідача на запровадження Законом № 2479-ІХ від 29.07.2022 мораторію на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання і протягом дії воєнного стану в Україні, то вказаний мораторій не свідчить про правомірність спірного рішення, оскільки на момент його статтею 1 Закону України № 2479-ІХ було встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, а спірним рішенням встановлені тариф не тільки для населення на рівні затвердженого до 24.02.2022.

Суд звертає увагу, що у спірному рішенні не визначено джерела для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Позивач стверджує, що економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років складає 4388,94 грн./Гкал без ПДВ, і відповідач ніяких доводів на спростування цих тверджень не вказує.

Таким чином суд вважає, що відповідач не доказав, як то передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, правомірність не встановлення, в порядку визначеному законодавством, Макарівській КЕЧ району економічно обґрунтованих тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років з визначенням джерела відшкодування різниці в тарифах за рахунок місцевого бюджету, а також спірного рішення.

Враховуючи встановлену протиправність бездіяльності відповідача та спірного рішення суд вважає, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача розглянути заяву Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району від 19.06.2025 року № 564/985 та прийняти рішення про встановлення Макарівській квартирно-експлуатаційної частини району економічно обґрунтованих тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років з визначенням джерела відшкодування різниці в тарифах за рахунок місцевого бюджету.

Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача стягуються здійснені ним у звязку з розглядом справи судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 6056 грн (т.1 а.с.11), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району (вул. Поштова, 23, селище міського типу Городок, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12265, код 24964524) до Виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул. Поштова,23, селище міського типу Городок, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12265, код 44815801) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо не встановлення, в порядку визначеному законодавством, Макарівській КЕЧ району економічно обґрунтованих тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років з визначенням джерела відшкодування різниці в тарифах за рахунок місцевого бюджету.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області від 25.09.2025 № 159 "Про затвердження тарифів на теплову енергію".

Зобов`язати Виконавчий комітет Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області розглянути заяву Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району від 19.06.2025 року № 564/985 та прийняти рішення про встановлення Макарівській квартирно-експлуатаційної частини району економічно обґрунтованих тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на опалювальний період 2025-2026 років з визначенням джерела відшкодування різниці в тарифах за рахунок місцевого бюджету.

Стягнути на користь Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району судові витрати в сумі 6056 грн за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 24 лютого 2026 року