Справа № 360/2479/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2479/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () щодо ненарахування та невиплати компенсації, у зв`язку із несвоєчасно виплаченою даним органом ПФУ пенсією за вислугу років за минулий період у жовтні-грудні 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області () нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідну компенсацію втрати частини грошових доходів (пенсії за вислугу років) за весь час затримки виплати по день фактичної виплати (08.10.2025, 10.11.2025, 08.12.2025 та 23.12.2025), у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як одержувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ГУПФУ в Луганській області у 2025 році виплачено позивачу заборгованість із пенсії за вислугу років за минулий період у загальній сумі 9124 гривні, а саме: 08.10.2025 - 2361 гривні, 10.11.2024 - 2361 гривні, 08.12.2025 - 2361 гривні та 23.12.2025 - 2041 гривні відповідно, що підтверджується виписками по банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» та листом даного органу ПФУ від 19.12.2025 № 14353-15591/В-02/8-1200/25.

Листом від 19.12.2025 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило про виплату у жовтні-грудні 2025 року заборгованості в межах наявного фінансового ресурсу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» (далі - Порядок № 1165).

Через веб-портал ПФУ 08.12.2025 позивачем подано звернення на адресу ГУ ПФУ в Луганській області щодо нарахування та виплати відповідної компенсації втрати частини доходів, згідно ч.2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону № 2050-ІІІ та постанови КМУ від 21.02.2001 № 159, однак до теперішнього часу відповідну компенсацію не виплачено.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 30.12.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.01.2026 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Головне управління) як одержувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За паспортом громадянина України серія НОМЕР_3 , виданим 05.06.1998 Ленінським РВ УМСВ України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.01.1976 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

З 01.11.2014 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що перемістилась з тимчасово окупованої території до м. Сєвєродонецьк тимчасова адреса проживання: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 10.12.2014 № 11713, виданою 10.12.2014 Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

Починаючи з 10.12.2014 станом до сьогодні ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України, у тому числі до відповідача у цій справі, нової довідки внутрішньо переміщеної особи (зі зміненою адресою проживання/перебування) не надавав. Інформації про скасування дії довідки від 10.12.2014 № 11713, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, до відповідача не надходило.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою N/A - 8639 (МВС) від 01.01.2016 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 01.01.2016 у розмірі 9960,38 грн.

З 01.05.2018 виплату пенсії було призупинено на підставі наданої інформації інтегрованою інформаційно-телекомунікаційною системою щодо контролю осіб, які перетинають державний кордон, про відсутність на підконтрольній території понад 60 днів.

В мотивувальній частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 360/4090/21 (далі - Рішення від 27.09.2021), що набрало законної сили 28.10.2021, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, адміністративний суд зазначив, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) та Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706- VІІ (далі - Закон № 1706).

Як встановлено Луганським окружним адміністративним судом та зазначено в мотивувальній частині Рішення від 27.09.2021 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 10.12.2014 № 11713, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262.

В пенсійній справі ОСОБА_1 станом на дату ухвалення Рішення від 27.09.2021, були наявні реквізити рахунку банку № 9388, що не відповідають стандартам IBAN, остання виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась у 04.04.2018 саме на рахунок банку № 9388.

Станом на дату ухвалення Рішення від 27.09.2021 в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 заяви ОСОБА_1 з оновленими реквізитами банківського рахунку у форматі IBAN не містилось.

Згідно пункту 6 Порядку № 1596 для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком № 509 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 269 та від 20.03.2022 № 332, за виключенням осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 цього Порядку, уповноваженим банком є АТ «Ощадбанк» (абзац другий пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 363 від 25.03.2022).

Листами від 02.06.2021 № 1939-2091/В-04/8-1200/21, 07.07.2022 № 1200-0505-8/15298 та від 25.11.2021 № 4662-5207/В-02/8-1200/21 ОСОБА_1 запрошено до Головного управління з метою проходження фізичної ідентифікації і надання оновленого банківського рахунку у форматі IBAN, для забезпечення виконання рішення суду та виплати пенсії.

Однак, з дня ухвалення Рішення від 27.09.2021 ОСОБА_1 до Головного управління особисто не звертався; заяви про виплату пенсії або грошової допомоги, відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, до Головного управління на подавав; ідентифікації та верифікації особи, передбаченої пунктом 17 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 та постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» особисто не проходив.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надано заяви про виплату пенсії або грошової допомоги, за формою, що є додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, з рахунком, що відповідає стандартам IBAN, виплату пенсії не проведено не з вини Головного управління.

В пенсійній справі ОСОБА_1 станом на дату ухвалення Рішення від 27.09.2021 заяви з оновленими реквізитами банківського рахунку у форматі IBAN не містилось, що унеможливлює виплату пенсії. ОСОБА_1 неодноразово було запрошено до Головного управління з метою проходження фізичної ідентифікації і надання оновленого банківського рахунку у форматі IBAN, для забезпечення виконання рішення суду та виплати пенсії.

20.06.2022 на електронну пошту Головного управління з електронної пошти: надійшло звернення від 17.06.2022 ОСОБА_1 , а саме: заява про призначення/перерахунок пенсії (про поновлення виплати пенсії), яку зареєстровано за вхідним номером 5648/8. Документів, передбачених законодавством України з пенсійних питань, в тому числі і Порядком № 3-1, до заяви від 17.06.2022 ОСОБА_1 додано не було.

У заяві від 17.06.2022 ОСОБА_1 було зазначено номер банківського рахунку у форматі IBAN НОМЕР_4 , відкритого у Філії-Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Листом від 20.09.2022 № 1200-0505-8/2055 Головне управління звернулось до АТ «Ощадбанк» щодо надання інформації про відкриття поточного рахунку в банку та відповідно до пункту 10 Порядку просило надіслати заяву про виплату пенсії або грошової допомоги (відповідно до додатку 1 ПКМУ 1596) на ім`я ОСОБА_1 , для своєчасного виконання рішення суду.

АТ «Ощадбанк» листом від 18.10.2022 № 110.14-08/582 повідомив, що інформація про банківські рахунки відноситься до банківської таємниці, та може бути розкрита лише за умови ініціювання та підписання заяви про відкриття поточного рахунку клієнтом. ОСОБА_1 не звертався до банку за оформленням такої заяви.

Листом від 07.11.2022 № 1200-0505-5/24682 Головне управління звернулось до Пенсійного фонду України, у якому зазначило, що у зв`язку з наявністю рахунку, відкритого ОСОБА_1 у АТ «Ощадбанк», який зазначено у заяві від 17.06.2022 та підтверджено електронним цифровим підписом, Головним управлінням прийнято рішення про можливість поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду по справі № 360/4090/21 на відомість грудня 2022 року.

Пенсійний фонд України листом від 01.12.2022 № 2800-030203-9/51431 погодив поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на номер банківського рахунку в АТ «Ощадбанк», зазначений у заяві від 17.06.2022.

На виконання рішення суду у справі № 360/4090/21 Головним управлінням на відомість грудня 2022 року ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії в межах виплати пенсії за один місяць з 01.12.2022 по 31.12.2022 (за грудень 2022 року) в сумі 13669,23 грн на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» та виплачено частину боргу за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 відповідно до Постанови № 1165 в розмірі 532,18 грн в межах виділеного фінансового ресурсу.

Пенсійні кошти (заборгованість), нараховані на виконання Рішення від 27.09.2021 за період з 01.05.2018 по 31.07.2021 у розмірі 414078, 67 грн та з 01.08.2021 по 30.11.2022 у розмірі 208497,31 грн обліковуються в Головному управлінні, та будуть виплачені на умовах Порядку 1165.

30.03.2023 за вхід. № 311/5 відповідачем зареєстровано лист Головного управління державної казначейської служби України в Луганської області від 30.03.2023 № 04-07- 06/923, яким повідомлялось, що 24.03.2023 Державною казначейською службою України відповідно до статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» здійснено виплату коштів за судовими рішеннями (1 черга), за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» згідно, у тому числі, дублікату виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду, виданого 17.11.2021 по справі № 360/4090/21 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.05.2018 по 31.07.2021 у розмірі 414078,67 грн.

В межах наявного фінансового ресурсу у 2023 році згідно Порядку № 1165 виплачено 3958,04 грн.

01.05.2024 за вхід. № 531/16 зареєстровано лист Пенсійного фонду України від 30.04.2024 № 2800-030201-9/26425, яким на виконання доручення Міністерства соціальної політики України від 10.04.2024 № 792/0/5-24/54 (вх. № 20884/В-2800-24 від 10.04.2024) Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області повідомлено про необхідність забезпечити виплату пенсії ОСОБА_1 з липня по листопад 2022 року (на підставі заяви від 17.06.2022 з реквізитами карткового рахунка, відкритого в АТ „Ощадбанк"). На додаткову відомість травня 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено заборгованість за липень-листопад 2022 року у розмірі 68224,05 гривень (дата виплати - 10.05.2024).

В межах наявного фінансового ресурсу у 2024 році згідно Порядку № 1165 Головним управлінням виплачено ОСОБА_1 частину боргу в сумі 7083,00 гривень.

В межах наявного фінансового ресурсу у 2025 році згідно Порядку № 1165 Головним управлінням виплачено ОСОБА_1 частину боргу в сумі 9124,00 грн.

Залишок невиплаченої доплати на виконання рішення суду у справі № 360/4090/21 станом на 24.12.2025 складає 119576,04 грн.

09.12.2025 за вхід. № 15591/В-1200-25 відповідачем зареєстровано звернення позивача ВЕБ-12001-Ф-С-25-316240 від 08.12.2025.

Листом від 19.12.2025 № 14353-15591/В-02/8-1200/25 відповідач надав позивачу відповідь на звернення від 08.12.2025.

Також до відома позивача доведено, що протягом жовтня-грудня поточного року ОСОБА_1 здійснено виплату частини облікованого боргу після виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 360/4090/21 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (далі - Порядок 1165), в межах наявного фінансового ресурсу.

Підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на суми виплаченої пенсії за минулий період на умовах Порядку 1165 відсутні.

Інформацією, що додається, підтверджується, що Пенсійним фондом України відповідно до Порядку № 1165 ОСОБА_1 проведено виплату частини боргу із Переліку боргів внутрішньо переміщених осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, що облікований в ІКІС ПФУ РСР, реєстраційний номер 2349692, а саме: у грудні 2022 року у розмірі 532,18 грн, у липні 2023 року у розмірі 557,32 грн; у вересні 2023 року у розмірі 2093,00 грн; у жовтні 2023 року у розмірі 1303,00 грн; у листопаді 2023 року у розмірі 4,10 грн; у грудні 2023 року у розмірі 0,62 грн, у травні 2024 року - 68224,05 грн; у жовтні 2024 року - 2361,00 грн; у листопаді 2024 року - 2361,00 грн; у грудні 2024 року - 2361,00 грн; у жовтні 2025 року -2361,00 грн; у листопаді 2025 року - 2361,00 грн; у грудні 2025 року - 4402,00 грн; що разом складає 88921,27 грн.

З урахуванням виплаченої (у тому числі у грудні 2025 року) відповідно до Порядку № 1165 суми залишок доплати до пенсії, нарахованої на виконання рішення у справі № 360/4090/21, складає 119576,04 грн (208497,31 грн «-» Порядок № 1165 - 88921,27 грн = 119576,04 грн).

Іншого механізму проведення виплати пенсій, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам, ніж Порядок № 1165 законодавством не передбачено.

Подальша виплата заборгованості, облікованої згідно Порядку № 1165, буде проводитись у порядку черговості набрання законної сили рішенням суду за окремою бюджетною програмою та після виділення коштів Пенсійному фонду України з державного бюджету України на 2026 рік.

Щодо виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати - період прострочення розраховується починаючи з місяця нарахування пенсії по місяць фактичної виплати заборгованості з пенсії за минулий період, що підтверджується прикладами обчислення суми компенсації, наведеними у Додатку до Порядку № 159.

Разом із цим, як зазначено вище, станом на дату подання цього відзиву пенсію за період з 01.08.2021 по 30.11.2022, яка склала 208497,31 грн, нараховану на виконання рішення у справі № 360/4090/21, не виплачено (виплачено частково у 2022-2025 роках усього 88921,27 грн).

Враховуючи вищезазначені правові норми, зазначаємо, що у зв`язку з відсутністю фактичної виплати в повному обсязі заборгованості з пенсії, не вдається за можливе встановити період прострочення та здійснити розрахунок компенсації втрати частини доходів відповідно до Порядку № 159.

Оскільки фактична виплата заборгованості по пенсії позивачу не здійснена, у відповідача не виник обов`язок нарахувати та виплатити компенсація втрати частини доходів, позаяк згідно статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Оскільки право позивача на одержання грошової компенсації втрати частини доходів виникне у майбутньому, а саме в день виплати заборгованості з нарахованої пенсії, позовні вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасними і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи, є особою з інвалідністю 2 групи з 30.05.2000 та отримувачем пенсії за вислугу років, що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки від 10.12.2014 № 11713 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідчення № НОМЕР_5 від 05.04.2000, довідки серії 218-АЄ № 199851.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи N/A - 8639 (МВС) ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 01.01.2016 у розмірі 9960,38 грн.

З 01.05.2018 виплату пенсії було призупинено на підставі наданої інформації інтегрованою інформаційно-телекомунікаційною системою щодо контролю осіб, які перетинають державний кордон, про відсутність на підконтрольній території понад 60 днів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 360/4090/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період 01 травня 2018 року по 31 липня 2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2021 року.

На виконання рішення суду у справі №360/4090/21 відповідачем на відомість грудня 2022 року ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії в межах виплати пенсії за один місяць з 01.12.2022 по 31.12.2022 (за грудень 2022 року) в сумі 13669,23 грн на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» та виплачено частину боргу за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 відповідно до Постанови №1165 в розмірі 532,18 грн.

Листом від 13.12.2024 № 9529-9799/В-04/8-1200/24, наданим у відповідь на звернення на вебпортал Пенсійного фонду України за номером ВЕБ-12001-Ф-С-24-197926, яке зареєстроване в за вхідним номером 9799/В-1200-24 від 10.12.2024, відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 360/4090/21 поновлено виплату пенсії. Пенсійні кошти за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 у сумі 208497,31 гривень обліковано в Головному управлінні та виплачуються на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №01165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» (далі - Порядок № 1165). Порядком № 1165 не передбачено виділення окремих місяців із загального періоду боргу, тому виплата проводиться із загальної суми боргу. З загальної суми заборгованості згідно Порядку № 1165, в межах наявного фінансового ресурсу у 2022 році виплачено 532,18 гривні, у 2023 році виплачено 3958,04 гривень. У травні 2024 виплачено заборгованість за липень-листопад 2022 року у розмірі 68224,05 гривень. Згідно Порядку № 1165, в межах наявного фінансового ресурсу у 2024 році (станом на дату надання інформації) виплачено 7083,00 гривні. Залишок заборгованості складає 128700,04 гривень.

Листом від 16.01.2025 за вих. № 408-48/В-02/8-1200/25 відповідач у відповідь на звернення на вебпортал Пенсійного фонду України за номером ВЕБ-12001-Ф-С-25- 001074, яке зареєстроване за вхідним номером 48/В-1200-25 від 03.01.2025, повідомив позивача, що із загальної суми облікованих пенсійних виплат за минулий період, з урахуванням положень абзацу третього пункту 4 Порядку 1165 в межах наявного фінансового ресурсу у 2024 році виплачено 7083,00 гривні, про що інформовано листом Головного управління від 13.12.2024 № 9529-9799/В-04/8-1200/24. Залишок заборгованості складає 128700,04 гривень Наступні виплати здійснюватимуться в межах наявного фінансового ресурсу. Одним із принципів бюджетної системи України, що визначений Бюджетним кодексом України, є його збалансованість, виходячи з якого повноваження на здійснення витрат бюджету повинні відповідати обсягу надходжень до бюджету на відповідний бюджетний період. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. З урахуванням викладеного, для здійснення виплати решти облікованих сум у іншому порядку, ніж той, що визначено чинним законодавством для здійснення таких виплат, або нарахування компенсації втрати частини доходів немає підстав.

Згідно з листом ГУПФУ в Луганській області від 19.12.2025 № 14353-15591/В-02/8-1200/25 відповідач повідомив позивача, що протягом жовтня-грудня поточного року здійснено виплату частини облікованого боргу після виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 360/4090/21 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (далі - Порядок 1165), в межах наявного фінансового ресурсу. Підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати на суми виплаченої пенсії за минулий період на умовах Порядку 1165 відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ).

Стаття 1 Закону № 2050-III визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 даного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, з аналізу норм Закону № 2050-III та Порядку № 159 вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) наявні порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) відбулася затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації передбаченої Законом № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу, який не має разовий характер, проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, за змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

При цьому, використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2017 року (справа №521/940/17).

Також суд враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року справа №560/8194/20 вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021,17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20,460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювати такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Судом установлено, що пенсійні кошти за період з 01.08.2021 по 30.11.2022 у сумі 208497,31 гривень обліковано в ГУПФУ в Луганській області.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов та підтверджується матеріалами справи 08.10.2025 позивачу виплачено частину заборгованості, облікованої на виконання рішення у справі № 360/4090/21, в розмірі 2361,00 грн, 10.11.2025 в розмірі 2361,00 грн, 08.12.2025 в розмірі 2361,00 грн та 23.12.2025 в розмірі 2041,00 грн, що підтверджується інформацією щодо виплати заборгованості, нарахованої на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 360/4090/21 ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, який перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області; виписками по банківському рахунку позивача.

Оскільки відповідачем було проведено виплату нарахованої пенсії позивача за період з серпня 2021 року по листопад 2022 року лише в жовтні-грудні 2025 року, позивач має право на отримання компенсації втрати частини грошових доходів.

В наведеній постанові Верховного Суду від 02.04.2024 (пункти 31-34) зазначено, що аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати, в тому числі у випадку виплати частини суми заборгованості з пенсії. На думку суду, оскільки відповідач здійснив частково виплату заборгованості з пенсії, позивач набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки виплати з пенсії по день фактичної виплати 08.10.2025, 10.11.2025, 08.12.2025 та 23.12.2025.

Отже, є помилковим доводи відповідача, що позивач не має права на компенсацію з огляду на невиплату у повному обсязі суми заборгованості з пенсії за судовим рішенням.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне обрати спосіб захисту, який відповідатиме об`єкту порушеного права, та:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.10.2025, порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 10.11.2025, порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.12.2025, порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2041,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 23.12.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму пенсії 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.10.2025, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 10.11.2025, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.12.2025, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2041,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 23.12.2025, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача суд вважає зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Луганська область, 93404 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.10.2025, порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 10.11.2025, порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.12.2025, порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2041,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 23.12.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму пенсії 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.10.2025, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 10.11.2025, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2361,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 08.12.2025, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 2041,00 грн за весь час затримки виплати по день фактичної виплати 23.12.2025, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун