Справа № 596/132/26
Суддя: Цвинтарна Т. М.
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. Справа № 596/132/26

Провадження № 2-а/596/20/2026

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печінки Павла Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про поновлення строку на оскарження постанови та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Печінка П.В. звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1390 від 07.05.2025, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень за порушення нею ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невірним застосуванням норм матеріального права, недотриманням процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відображає у чому, саме полягає недостовірність наданої позивачем інформації, в якому конкретному документі відображена недостовірна інформація, що порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Як вбачається із акту обстеження на предмет проживання від 11.03.2025 року, комісія Раштівецького старостинського округ здійснила оповіщення дружини військовозобов`язаного ОСОБА_3 про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_4 повідомила комісію, що її чоловік тимчасово проживає та працює в місті Тернопіль, а тому по місцю реєстрації відсутній. Зазначений факт вона виклала у письмовому поясненні від 11.03.2025 року.

Крім того зазначив, що про виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1/1345/2 від 07.03.20205 ОСОБА_1 відповіді не готував і не направляв, ним лише були передані документи про результати здійснення оповіщення в Гримайлівську селищну раду, а працівники селищної ради готували узагальнену відповідь та матеріали оповіщення отримані із всіх підлеглих старостинських округів, після чого направили на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому, позивач повністю заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення оскільки ним були виконанні всі необхідні дії які вимагались розпорядженням, ніякої недостовірної інформації ним до ІНФОРМАЦІЯ_3 не подавалось.

Той факт, що через місяць після здійснення оповіщення ОСОБА_3 був розшуканий та доставлений по місцю виклику, жодним чином не свідчить про те, що в день оповіщення (11.03.2025) він знаходився по місцю проживання, а ОСОБА_1 умисно надав до Гримайлівської селищної ради недостовірну інформацію про відсутність ОСОБА_3 по місцю реєстрації.

Також зазначив, що оскаржувана постанова не містить доказів на підтвердження факту події адміністративного правопорушення та винесена за відсутності позивача з рядом процедурних порушень, з позбавленням позивача можливості скористатись усією сукупністю прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

27 січня 2026 року позивач одержав поштове відправлення в якому виявив виклик державного виконавця Гусягинського ВДВС від 14.01.2026 та постанову від 06.01.2026 року про відкриття виконавчого провадження за постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1390 від 07.05.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. На вимогу позивача, від працівників Гусятинського відділу державної виконавчої служби 27 січня 2026 року він отримав копію оскаржуваної постанови із якої він дізнався про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності хоч датована ще 07 травня 2025 року, проте, вручена позивачу 27 січня 2026 року, а тому позивач не мав реальної можливості оскаржити її у 10-ти денний строк з дня її винесення. Проте, позивач оскаржив постанову у 10-ти денний строк від дня одержання копії постанови, а тому вважає, що строк оскарження постанови пропущений із поважної причини.

10.02.2026 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 Тимофій В.П. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказаний відзив обґрунтовує тим, що староста Раштівецького старостинського округу - Позивач - не виконав розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.03.2025 № 1/1345/2 в частині здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаного, який перебуває на військовому обліку в Гримайлівській селищній раді об`єднаної територіальної громади, що виразилось в порушенні ст. 32 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

Також зазначила, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач, отримавши відповідне розпорядження, вжив вичерпних заходів у відповідності до приписів пункту 32 постанови КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» для реального його виконання.

11.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Печінка П.В. подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що оскаржувана постанова не містить доказів на підтвердження факту події адміністративного правопорушення та винесена за відсутності позивача з рядом процедурних порушень, з позбавленням позивача можливості скористатись усією сукупністю прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Також, представником відповідача не долучено жодного доказу на доведення вини позивача та у відзиві не зазначено: у якому саме документі позивач відобразив недостовірну інформацію що порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; у чому полягає недостовірність наданої позивачем інформації, кому була спрямована недостовірна інформація, ким та інформація була підписана, тощо.

Крім того зазначив, що відповідачем не приєднано до відзиву доказів дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема на надано відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про час та день розгляду щодо нього справи і він не був позбавлений права бути присутнім під час розгляду справи, і міг надати пояснення та відповідні докази.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Печінка П.В. в судове засідання не з`явилися, проте, представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, однак, у поданому відзиві просив розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Розглянувши позовну заяву та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду старости с. Раштівці Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області.

Постановою №1390 від 07.05.2025 про адміністративне правопорушення, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 34 000 гривень. Вказана постанова не містить відомостей про вручення її копії особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відсутні дані про направлення копії постанови поштовим зв`язком особі щодо якої її винесено.

В даній постанові зазначено наступне: «02.05.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено факт невиконання розпорядження 1/1345/2 від 07.03.2025р.У відповіді на оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_3 04.07.1993р. було вказано про його відсутність за адресою та те що він проживає в м. Тернопіль. В той же час, 28.04.25р. даний громадянин був доставлений до приміщення ТЦК та СП, що є наданням недостовірних даних , що є порушенням постанови КМУ №1487 та №560. Вказані обставини свідчать про факт адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення посадовими особами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно розпорядження №1/1345/2 від 07.03.2025, військовозобов`язані, в тому числі і гр. ОСОБА_3 , який проживає на території с. Раштівці, Чортківського району, повинні були прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10:00 год. 14 березня 2025 року для уточнення військово-облікових даних та визначення ступеня придатності до військової служби.

Як вбачається із повідомлення Гримайлівської селищної ради від 13.03.2025 за вих. №167, адресованому т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , надано відомості щодо оповіщення осіб вказаних у розпорядженні, зокрема і гр. ОСОБА_3 .

Відповідно до копії акту обстеження на предмет проживання від 11.03.2025, складено комісією у складі старости Раштівецького старостинського округу №10 ОСОБА_1 , депутата сільської ради ОСОБА_6 , сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті обстеження встановлено, що військовозобовя`заний ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 , про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 оповіщено дружину ОСОБА_4 . Зі слів дружини її чоловік тимчасово проживає та працює в місті Тернопіль, а тому по місцю реєстрації відсутній. З даного приводу ОСОБА_4 надала і письмове пояснення.

Як вбачається із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2026 (ВП №79930818), головним державним виконавцем Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пшибелою С.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №1390 від 07.05.2025.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до п.12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ №1487 від 16.05.2024 №560, виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування: забезпечують доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також населення розпорядження керівника місцевої держадміністрації (військової адміністрації) або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування; видають акти про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у яких зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні резервістів та військовозобов`язаних за адресою місця проживання або адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання шляхом вручення повісток під їх особистий підпис; повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства; невідкладно письмово повідомляють відповідному районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про резервістів та військовозобов`язаних, які відмовилися від отримання повісток; забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від дільниць оповіщення до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин; інформують щотижня відповідний районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про прибулих внутрішньо переміщених осіб та їх адресу місця проживання; здійснюють на відповідній території інформаційне забезпечення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.

Під час здійснення заходів оповіщення представника (представників) виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад супроводжує поліцейський відповідно до розпорядження голови (начальника) обласної. Київської та Севастопольської міської держадміністрації (військової адміністрації). Повістки резервістам та військовозобов`язаним вручає уповноважена на це особа із складу групи оповіщення. У разі коли до складу групи оповіщення входить представник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повістку резервісту або військовозобов`язаному вручає представник такого центру.

Відповідно до п.32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 №1487:

У разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток додаток 1) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку додаток 5) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово- облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття; у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства; забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оборону України», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують: підготовку громадян до військової служби, а також загальне військове навчання у воєнний час; приписку громадян до призовних дільниць, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; призов громадян на строкову військову службу; направлення громадян на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори; організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом; бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період; здійснення контролю за використанням і охороною наданих у встановленому порядку для потреб оборони земельних, водних та інших природних ресурсів згідно із законодавством; вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально-побутових та інших послуг; організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів; сприяння у підтриманні відповідного режиму в прикордонній смузі та у контрольованих прикордонних районах; проведення заходів щодо військово-патріотичного виховання громадян України; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів; беруть участь у формуванні проектів основних показників мобілізаційного плану; розробляють мобілізаційні плани, довготермінові і річні програми мобілізаційної підготовки; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, які залучаються ними до виконання цих завдань (замовлень); здійснюють під час оголошення мобілізації заходи щодо переведення підприємств, установ і організацій, які знаходяться на території відповідних населених пунктів, на роботу в умовах особливого періоду; доводять розпорядження про виконання мобілізаційних завдань (замовлень) до підприємств, установ і організацій, які знаходяться на території відповідних населених пунктів і залучаються до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), та укладають з ними договори (контракти); керують та здійснюють контроль за мобілізаційною підготовкою підприємств, установ і організацій, які залучаються ними до виконання мобілізаційних завдань (замовлень); здійснюють контроль за створенням, зберіганням та обслуговуванням мобілізаційного резерву матеріально-технічних і сировинних ресурсів на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності або залучаються ними до виконання мобілізаційних завдань (замовлень); у разі ліквідації (реорганізації) підприємств, установ і організацій, що перебувають у комунальній власності і яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення) або які залучаються до їх виконання, здійснюють заходи щодо передачі таких завдань (замовлень) іншим підприємствам, установам і організаціям, які знаходяться на території відповідних населених пунктів, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально - технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України; забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення персонально - первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; забезпечують надання територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України відомостей про реєстрацію, банкрутство (ліквідацію) підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління, згідно із законодавством; сприяють територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період; одержують від місцевих органів виконавчої влади необхідну інформацію про характер мобілізаційних завдань (замовлень), встановлених підприємствам, установам і організаціям, які знаходяться на території відповідних населених пунктів, з метою планування раціонального використання людських і матеріальних ресурсів під час мобілізації та у воєнний час; вирішують разом з місцевими органами виконавчої влади питання щодо виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, що перебувають у комунальній власності або залучаються ними до виконання цих завдань (замовлень), у разі втрати зв`язку із зазначеними підприємствами, установами і організаціями під час мобілізації та у воєнний час; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», органи виконавчої влади, інші державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані подати до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України на їх вимогу відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військовий облік яких вони здійснюють.

Відповідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" вказане порушення вчинене в особливий період».

Ознайомившись із даною постановою судом встановлено, що опис обставин, установлених під час розгляду справи, носять формальний характер, необґрунтований фактичними доказами, тобто не вказано при яких саме обставинах вчинено адміністративне правопорушення.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року , заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.» Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (Справа Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02)).

Згідно ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема, підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція ОСОБА_1 зводиться до заперечень самого факту вчинення правопорушення, отже ця обставина входить до предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач просить поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки, копію постанови він не отримував, а дізнався про неї коли отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної постанови лише 27 січня 2026 року, а копію оскаржуваної постанови одержав також 27 січня 2026 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що стверджується копією заяви позивача від 27.01.2026, внаслідок чого пропустив строк звернення до суду, тому, суд задовольняє клопотання про поновлення строку оскарження постанови.

Крім того, на підставі ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 210-1, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 122, 139, 161, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1390 від 07 травня 2025 року та визнати причину пропуску строку на оскарження вказаної вище постанови до адміністративного суду поважною.

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печінки Павла Володимировича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову №1390 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 07 травня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_9 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, закрити.

Стягнути із Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_3 ).

Представник позивача: адвокат Печінка Павло Володимирович (адреса: селище Гусятин, вул. Наливайка, 16/25, Чортківського району, Тернопільської області).

Відповідач: Чортківський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 23 лютого 2026 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна