Справа № 400/1810/26
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

24 лютого 2026 р. № 400/1810/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаДержавної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,49005, пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,49005

треті особиГоловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008

прозаява про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Центру оцінювання функціонального стану особи від 28.11.2025 № ЦО-13177.

23 лютого 2026 року, одночасно з поданням позову, до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом: зупинення дії Рішення Центру оцінювання функціонального стану особи від 28.11.2025 № ЦО-13177; заборони Головному управлінню ПФУ в Миколаївській області (третій особі у справі) вчиняти дії щодо подальшого застосування Рішення Центру оцінювання функціонального стану особи від 28.11.2025 № ЦО-13177 як підстави для: утримання 20% із пенсії Позивача; застосування наслідків нібито «переплати», що випливають із цього рішення до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що рішенням № ЦО-13177 від 28.11.2025 було скасовано попереднє рішення медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення ІІ групи і терміну інвалідності особі. Натомість, встановлена ІІІ група інвалідності, змінено дату повторного огляду з 14.06.2026 на 26.03.2026. Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на те, що спірна постанова вже фактично призвела до негативних наслідків у сфері пенсійного забезпечення, які мають триваючий характер. Шкода є не гіпотетичною, а реальною, вже настала, і продовжує збільшуватися щомісяця, що істотно ускладнює ефективне поновлення становища заявника навіть у разі задоволення позову. Також, на думку заявника, наявні ознаки протиправності спірного рішення, які додатково підтверджують необхідність негайного реагування суду.

Визначаючись щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Згідно з приписами ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 151 КАС України передбачено такі види забезпечення позову як: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта та заборона відповідачу вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Передумовою для вжиття таких заходів є існування та встановлення судом обставин, визначених ч.2 ст.150 Кодексу.

Повертаючись до обставин справи, суд зазначає таке.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наявністю обставин, передбачених як п. 1) ч. 2 ст. 150 КАС України, а саме: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, так і п. 2) ч.2 ст. 150 КАС України: очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю

Разом з цим, обґрунтування вимог заявника щодо невідповідності оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства становить предмет доказування і має досліджуватись під час розгляду справи по суті.

При цьому, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Поряд із цим, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи порушує права та інтереси позивача.

Таким чином, посилання позивача на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача, є безпідставними, оскільки на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності такого рішення відповідача без дослідження доказів та заслуховування позиції сторін. Зокрема, оцінка діям та рішенням відповідача може бути надана тільки з урахуванням всіх належних та допустимих доказів у їх сукупності та при дотриманні принципу змагальності сторін у наданні до суду доказів.

Крім того, сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Стосовно доводів позивача, що спірна постанова вже завдала йому шкоди у вигляді зменшення пенсійних виплат і погіршить його становище в зв`язку зі зміною дати повторного медичного огляду, суд зазначає наступне.

Рішення чи дії суб`єктів владних повноважень безумовно мають певний вплив на права та інтереси особи щодо якої вони прийняті/вчинені. Такі рішення можуть мати негативний вплив на права та обов`язки особи, тим більше якщо це рішення, прийняте уповноваженим органом, спрямоване позбавлення статусу особи з інвалідністю.

Водночас, такі обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Забезпечення позову у визначений позивачем спосіб призводить до продовження дії рішення медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення ІІ групи і терміну інвалідності особі на противагу спірному рішенню відповідача, який є компетентним органами щодо перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.

Таким чином, сам собою факт прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які стосуються прав та інтересів заявника, та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі №640/10883/22.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправним і скасування рішення № ЦО-13177 від 28.11.2025, яким було скасовано попереднє рішення медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення ІІ групи інвалідності особі.

Таким чином, рішення суду за такими позовами не потребують виконання, їх значення полягає у констатації факту правомірності/неправомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування.

Відтак, на переконання суду, надання правової оцінки оскаржуваному рішенню № ЦО-13177 від 28.11.2025 має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом, а тому вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб фактично призводить до вирішення спору по суті.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 03.08.2023 у справі №600/2304/22-а, від 24 травня 2023 року у справі №640/10883/22.

Враховуючи вказане, твердження заявника про безпідставне прийняття рішення № ЦО-13177 від 28.11.2025, яким було скасовано попереднє рішення медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення ІІ групи інвалідності особі, а також завдання шкоди позивачу цим рішенням не є беззаперечними обставинами, наявність яких є підставою для вжиття заходів до забезпечення адміністративного позову.

Крім того, суд не виявив існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, аналіз змісту поданої заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не наведення позивачем обґрунтованих та переконливих доводів й, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити: 1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду адміністративної справи; 2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відтак, заявником не наведено переконливих підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, з наданням відповідних обґрунтувань та доказів на їх підтвердження.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.

Відповідно до статті 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В зв`язку із вищенаведеним, суд не вбачає наявності обставин для застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного, керуючись статтями 150, 151, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ,. про забезпечення позову - відмовити

Ухвала набрала законної сили 24.02.26

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Дерев`янко Ліна Леонідівна