Справа № 607/26262/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2026 Справа №607/26262/25 Провадження №2-а/607/77/2026
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Жук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

за участю:

представника позивача адвоката Дуфанця Є.М.,

встановив:

16.12.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.12.2025 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.12.2025 позивач усунув недоліки позовної заяви (заява про усунення недоліків із додатками отримана суддею Воробель Н.П. 01.01.2026, у зв`язку із перебуванням у відпустці).

У поданій уточненій позовній заяві позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: скасувати постанову №R252797 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: 13.12.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №R252797, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн за відмову від проходження ВЛК. Позивач зазначає, що 13.12.2025 приблизно о 11:00 його було доставлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно з працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК, однак він його повторно пройшов ще 11.02.2025, про що повідомив посадових осіб, надавши повістку № 6607 із відміткою про направлення документів до 16 регіону ВЛК. Також позивач посилається на акт дослідження стану здоров`я від 11.02.2025, згідно з яким йому встановлено діагноз: ДЦП, геміпаретична форма з наявністю правобічного центрального геміпарезу: легкого в руці, до помірного в нозі трофічними порушеннями (вкорочення правої ноги на 3,5 см). На думку позивача, постанова є незаконною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався, права, йому не роз`яснювалися, про розгляд справи його належним чином не повідомляли, можливість скористатися правовою допомогою не забезпечено. Крім того, позивач вказує на недотримання вимог ст. 63 Конституції України та відсутність належних і допустимих доказів його вини у розумінні ст. 251 КУпАП.

У зв`язку з наведеним позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

05.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.02.2026 шляхом поштового відправлення представник відповідача т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 надіслав до суду відзив, який 06.02.2026 зареєстрований через канцелярію суду та згідно з яким відповідач заперечує проти адміністративного позову повністю і вважає, що позов до задоволення не підлягає, з огляду на таке.

Згідно з матеріалами адміністративної справи встановлено, що на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання позивача, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , засобами поштового зв`язку (Укрпоштою) надіслано повістку №4693165 щодо його прибуття о 09:00 15.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження медичного огляду.

13.12.2025 позивача було доставлено у супроводі працівників Національної поліції до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він перебував у розшуку за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Причина подання в розшук не проходження (відмова від проходження військово-лікарської комісії (п. 2 розділу ІІ Закону України №3621-1X від 21 березня 2024 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»)). У зв`язку з тим, що позивач 19.04.2024 був визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, у його обов`язок входило самостійно прибути до ТЦК та СП, де він перебуває на обліку, з метою проходження медичного огляду військово-лікарською комісією на предмет придатності до військової служби під час мобілізації, на особливий період в строк до 05 червня 2025 року. Однак позивач військово-лікарську комісію у зазначений Законом строк не пройшов, а тому його дані були передані до відповідного відділу поліції як порушника військового обліку. З цієї причини подання щодо розшуку позивача 10.12.2025 було надіслано до відділу поліції №2 Тернопільського районного управління ГУНП в Тернопільській області (номер звернення Е4121644).

13.12.2025 позивач подав на ім`я керівника (начальника) ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву (вх. № Д-7086), у якій визнав факт допущеного ним порушення вимог законодавства у сфері військового обліку, передбаченого ч. 3 ст. 210, 210-1 КУпАП, зобов`язався не оспорювати допущене правопорушення та згідний на притягнення до адміністративної відповідальності без його участі.

Звертає увагу суду, що на підставі поданої позивачем заяви начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 13.12.2025 винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №R252797 та накладено на позивача мінімальний штраф 17000 гривень.

Вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 13.10.2025 №R252797 є правомірною та прийнятою згідно з нормами чинного законодавства.

На підставі наведеного, представник відповідача просить: прийняти відзив ІНФОРМАЦІЯ_4 та врахувати його при розгляді справи; в задоволенні позовної заяви відмовити; проводити судовий розгляд без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До відзиву на позовну заяву представник відповідача додав, зокрема, копію повістки №4693165, копію заяви вх. №-7086, копію витягу з ЄДРВПР по адміністративній історії, копію постанови №R252797.

16.02.2026 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача Дуфанця Є.М., відповідно до яких: ІНФОРМАЦІЯ_6 у відзиві на позов формально посилається на ч. 2 ст. 19 Конституції України, однак діяв не у спосіб, визначений законом. Зокрема, твердження відповідача про його неприбуття або непроходження ВЛК 15.09.2025 не відповідає дійсності. Він прибув до ТЦК та СП у визначений час, однак у повторному проходженні ВЛК йому було відмовлено у зв`язку з достатністю наявних медичних даних за результатами проходження ВЛК 11.02.2025. Йому було видано повістку № 6607, згідно з якою документи ВЛК направлено до 16 регіональної ВЛК для вирішення питання щодо виключення його з військового обліку за станом здоров`я. Крім того, у січні 2026 року під час медичного обстеження виявлено новоутворення головного мозку, рекомендовано постійний медичний моніторинг та хірургічне втручання, що підтверджується витягом із медичної карти стаціонарного хворого № 1218 (27.01.2026 02.02.2026). Також підтверджено діагноз із наслідками вкорочення ноги на 3,5 см після проведеного лікування. Твердження відповідача про подання ним заяви про визнання правопорушення також не відповідає дійсності. Йому було надано готовий бланк заяви, який примусово зобов`язали підписати. Після цього йому було вручено оскаржувану постанову без підписів та повідомлено про необхідність сплати штрафу у розмірі 8 500 грн. Жодних належних пояснень щодо підстав притягнення до відповідальності йому надано не було. Інші доводи відзиву зводяться до загального переліку нормативних актів у сфері оборони та не спростовують відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позов та скасувати постанову № R252797 від 13.12.2025 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача Дуфанець Є.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 за повісткою № НОМЕР_1 , однак був повернутий із повідомленням про те, що його документи перебувають у АДРЕСА_3 . Також зазначив, що позивача фактично змусили підписати підготовлену заяву про притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 18.02.2026 не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив судовий розгляд проводити без його участі.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, дійшов такого висновку:

порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Як убачається з матеріалів справи, 19.04.2024 позивача було визнано непридатним у мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

11.02.2025 позивач з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою проходження військово-лікарської комісії. За результатами огляду складено акт дослідження стану здоров`я, а медичні документи направлено до 16 регіональної військово-лікарської комісії для прийняття остаточного рішення щодо придатності до військової служби.

Відповідно до п. 2 Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12 лютого 2025 року № 4235-IX, установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Суд звертає увагу, що Закон № 4235-IX не містить припису про необхідність повторного звернення особи у разі, якщо процедура медичного огляду вже розпочата до набрання чинності Законом та перебуває на розгляді уповноваженого органу. Після проходження медичного огляду та передачі матеріалів до регіональної ВЛК подальше прийняття рішення залежить виключно від компетентного органу.

10.12.2025 за електронним зверненням ІНФОРМАЦІЯ_1 за № Е4121644 було подано позивача в розшук (причина: не проходження (відмова від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист»).

13.12.2025 позивача було доставлено у супроводі працівників Національної поліції до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він перебував у розшуку за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 (далі Інструкція).

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції визначено вичерпний перелік обставин, за наявності яких уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки не складає протокол щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а саме:

- у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, щодо особи, яка не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику;

- у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення, та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності (далі - заява про визнання правопорушення).

Заява про визнання правопорушення подається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у строки та способи, передбачені статтею 279-9 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 особисто подано письмову заяву від 13.12.2025, яка цього ж дня зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5 за вх. №Д-7086, в якій він зазначає, що визнає факт порушення вимог законодавства у сфері військового обліку, передбаченого ч. 3 ст. 210, 210-1 КУпАП, не буде оспорювати допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.

На підставі зазначеної заяви постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №R252797 від 13.12.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 17000 грн.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 279-9 КУпАП передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас судом установлено, що т.в.о. керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки при винесенні постанови по справі вимог статей 247, 280, 283 КУпАП не дотримався, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 283 КУпАП постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Всупереч вимогам статті 283 КУпАП, постанова №R252797 від 13.12.2025 не містить викладу обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, у постанові не зазначено, у який період ОСОБА_1 був зобов`язаний пройти ВЛК, а також не визначено дату вчинення ним правопорушення.

Окрім того, у постанові не зазначено, у силу яких саме обставин позивач був зобов`язаний проходити ВЛК відповідно до п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме чи був він визнаний обмежено придатним до військової служби.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучено копію повістки №4693165, згідно з якою ОСОБА_1 слід з`явитися 15.09.2025 о 09:00 для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Водночас у своїх поясненнях відповідач зазначає, що позивача було оголошено у розшук не у зв`язку з неявкою за вказаною повісткою, а у зв`язку із самостійним нез`явленням для проходження військово-лікарської комісії до 05.06.2025.

Суд звертає увагу на внутрішню суперечливість зазначеної позиції.

Якщо підставою притягнення до адміністративної відповідальності є саме невиконання обов`язку пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025, то правове значення має виключно поведінка особи до цієї дати.

Повістка №4693165 видана вже після спливу граничного строку, визначеного Законом № 4235-IX, та не може підтверджувати факт порушення обов`язку, який мав бути виконаний до 05.06.2025.

Більше того, відповідач не стверджує, що позивач не з`явився за повісткою від 15.09.2025. Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що позивач 15.09.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, суд доходить висновку, що долучення зазначеної повістки не має належного доказового значення у межах предмета спору.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Навіть за наявності заяви особи про притягнення її до відповідальності орган (посадова особа) не звільняється від обов`язку перевірити наявність складу правопорушення, оцінити докази відповідно до ст. 251 КУпАП та перевірити дотримання строків притягнення до відповідальності відповідно до ст. 38 КУпАП.

Адміністративна відповідальність не може ґрунтуватися виключно на формальному волевиявленні особи без встановлення фактичних та правових підстав притягнення її до відповідальності.

Таким чином, посилання відповідача на заяву позивача не спростовує обов`язку органу (посадової особи) довести наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення та дотриматися вимог КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Судом установлено, що граничний строк проходження позивачем повторного медичного огляду Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12 лютого 2025 року № 4235-IX визначено до 05.06.2025.

Відтак, навіть за умови наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення, таке правопорушення могло вважатися вчиненим з 06.06.2025, тобто з наступного дня після спливу встановленого строку.

Оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення винесено 13.12.2025, тобто після спливу більш ніж шести місяців із дня, який може вважатися днем виявлення правопорушення.

Водночас правопорушення, яке полягає у невиконанні обов`язку пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у визначений строк, не є триваючим, оскільки пов`язане з пропуском конкретно встановленого строку.

Отже, перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається саме з наступного дня після закінчення граничного строку виконання відповідного обов`язку.

При цьому відповідач, який має доступ до відповідних реєстрів, у т.ч. Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, мав можливість виявити факт вчинення позивачем правопорушення (не проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби).

З огляду на те, що на момент винесення постанови 13.12.2025 тримісячний строк, передбачений ч. 9 ст. 38 КУпАП, сплив, відповідач був позбавлений правових підстав для накладення на позивача адміністративного стягнення.

Водночас логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.07.2018 (справа №308/8763/15-а).

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанову №R252797 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 13.12.2025 слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, судом установлено, що при зверненні до суду із позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,50 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №27 від 16.12.2025.

Водночас, як вбачається із Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа №543/775/17), розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на дату подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 605,60 грн.

Натомість позивачем було сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж установлено законом.

Таким чином, позивачу слід повернути 605,90 грн, як надміру зарахований до державного бюджету судовий збір, відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, ч. 9 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задовольнити.

Постанову №R252797 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 13.12.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету надміру сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 90 копійок відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №27 від 16.12.2025.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель