Справа № 200/10287/25
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Справа№200/10287/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» про стягнення податкового боргу на суму 22780 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» про стягнення до бюджету коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 22 780,00 грн, а саме: акцизний податок на пальне (код класифікації доходів бюджету 14021900, код території UA0011148, Покровська ТГ) у сумі 22 780,00 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою системи «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач перебуває на податковому обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку. Зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 22 780,00 грн, який виник з причини несплати грошових зобов`язань нарахованих податковим органом за результатами актів камеральної перевірки. З метою погашення податкового боргу контролюючим органом було направлено відповідачу податкову вимогу «Ю» від 22.01.2021 № 1217-13. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 22 780,00 гривень.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст.43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач у справі суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП», , адреса місцезнаходження: 85316, Донецька обл., Покровський р-н, м. Покровськ, вул. Залізнична, буд. 9, зареєстроване з 11.03.2019 року, перебуває на податковому обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Покровська ДПІ.

Підставою виникнення податкового боргу слугувало таке.

19.04.2023 року працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області за результатами камеральної перевірки податкової звітності по акцизному податку складено акт №6544, відповідно до якого перевіркою встановлено неподання податкових декларацій по акцизному податку, чим порушено вимоги пункту 223.2 статті 223 розділу IV, підпункту 49.18.1 пункту 49.18, пункту 49.2-1 статті 49 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Вказаний акт направлено відповідачу засобами поштового зв`язку та повернуто до податкового органу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

01.06.2023 року Головне управління ДПС у Вінницькій області на підставі акту перевірки від 19.04.2023 року №6544 прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») №8215/02-32-09-03/42876902, яким застосовані штрафні санкції у сумі 6460 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в судовому порядку матеріали справи не містять.

Крім того, 27.12.2023 року працівниками ГУ ДПС у Донецькій області за результатами камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання декларації акцизного податку Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» складено акт №301/05-99-09-07/42876925, відповідно до якого перевіркою встановлено неподання податкових декларацій по акцизному податку, чим порушено вимоги пункту 223.2 статті 223 розділу IV, підпункту 49.18.1 пункту 49.18, пункту 49.2-1 статті 49 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Вказаний акт направлено відповідачу засобами поштового зв`язку та повернуто за податковому органу за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

22.02.2024 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі акту перевірки від 27.12.2023 року №301/05-99-09-07/42876925 прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») №285/05-99-09-07/42876925, яким застосовані штрафні санкції у сумі 7140 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в судовому порядку в матеріалах справи не містять.

Крім того, 10.10.2024 року працівниками ГУ ДПС у Донецькій області за результатами камеральної перевірки щодо неподання декларації акцизного податку Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» складено акт №5613/05-99-09-05/42876925, відповідно до якого перевіркою встановлено неподання податкових декларацій по акцизному податку, чим порушено вимоги пункту 223.2 статті 223 розділу IV, підпункту 49.18.1 пункту 49.18, пункту 49.2-1 статті 49 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Вказаний акт направлено відповідачу засобами поштового зв`язку та повернуто за податковому органу за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

12.11.2024 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі акту перевірки від 10.10.2024 року №5613/05-99-09-05/42876925 прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») №6241/05-99-09-05, яким застосовані штрафні санкції у сумі 9180 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в судовому порядку в матеріалах справи не містять.

Зазначена заборгованість підтверджується карткою особового рахунку з акцизного податку на пальне.

15 жовтня 2024 року з метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Донецькій області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0-0599 та направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи зазначене, станом на час розгляду справи, за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» обліковується податковий борг у розмірі 22 780,00 грн, який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. До обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

За змістом пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктами 54.3.1., 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час прийняття податкових повідомлень-рішень контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (пп. 54.3.1 ст. 54 Податкового кодексу України)

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3. ст. 54 Податкового кодексу України).

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач подавав контролюючому органу податкові декларації з податку на додану вартість, в якій самостійно визначив суми грошового зобов`язання.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 57.3. статті 57 визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Суд встановив вище, що податковими повідомленнями-рішеннями від 01.06.2023 року №8215/02-32-09-03/42876902, від 22.02.2024 року №285/05-99-09-07/42876925 та від 12.11.2024 року №6241/05-99-09-05 контролюючий орган визначив відповідачу суму грошового зобов`язання зі сплати штрафних санкцій на загальну суму 6460 грн, 7140 грн та 9180 грн відповідно. Вказані податкові повідомлення-рішення направлено відповідачу за зареєстрованою адресою місцезнаходження та повернуті за зворотною адресою "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Враховуючи викладене, вказані податкові повідомлення-рішення вважаються вручені відповідачу належним чином, та відповідно є узгодженими.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі №200/18221/21 встановлено, що 22.01.2021 року податковий орган сформував податкову вимогу форми «Ю» від 1217-13, яку надіслано на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та повернуто за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вжиті податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає до виконання.

Як зазначено у пункті 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно абзацу 1 пункту 95.3 статі 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів погашення податкової заборгованості станом на день винесення судом даного рішення, матеріали справи не містять. Відзив на позовну заяву, сплату узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її відповідачем надано не було, жодних доказів на спростування позиції контролюючого органу відповідачем також не надано.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги ст.ст. 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Донецькій області (, адреса: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) до товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» про стягнення податкового боргу на суму 22780 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗУМРУД СП» (юридична адреса: 85302, Донецька область, Покровський район, м. Покровськ, вул. Залізнична, буд. 9, ) до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу 22 780,00 грн, а саме: акцизний податок на пальне (код класифікації доходів бюджету 14021900, код території UA0011148, Покровська ТГ) у сумі 22 780,00 гривень.

Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано 23 лютого 2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Троянова