Справа № 639/3600/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2026 р.Справа № 639/3600/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: П`янової Я.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 по справі № 639/3600/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області , Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання незаконним рішення, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2023 по справі №639/3600/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 16.08.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії від заробітної плати з урахуванням довідки від 01.07.2014 №98/20-30-05-50, виданої Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі протиправним.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2014 по 01.10.2017 з урахуванням довідки від 01.07.2014 року №98/20-30-05-50, виданої Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі.

В частині позовних вимог про встановлення факту корупційних діянь та стягнення нанесеної позивачу моральної та матеріальної шкоди за ознаками статей 364, 365-2 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 68 Закону України "Про запобігання корупції" з начальника ГУ ПФУ у Харківській області Ачкасова В., посадовця ГУ ПФУ у Харківській області Зятевої Т.В.; посадової особи Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова Кайдалової С., посадових осіб ДФС України ГУ ДФС у Харківській області Центральної ДПІ м. Харкова Зайцева Юрія, Чернявської А., посадових осіб ГУ Держпраці у Харківській області Петренко О., Голуб Р., Гончарової Ю. закрито провадження у справі № 639/3600/17. Роз`яснено, що зазначені вимоги розглядаються в порядку кримінального судочинства.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення задоволено частково.

Прийнято додаткову постанову, якою доповнено резолютивну частину постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі № 639/3600/17 наступним:

«Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, (вул. Григорія Сковороди), буд.46, ) видати оновлену довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з зазначенням премій у сумі: за жовтень - 106,38грн., листопад 2010 року 446,80 грн., за грудень 2010 року 378,81 грн. з врахуванням висновків суду.»

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

29.10.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Галдіною Л.М. подано звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17. Разом зі звітом Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало клопотання про звільнення керівника від сплати штрафу.

30.10.2025 року Головним управлінням ДПС у Харківській області подано звіт про виконання рішення суду.

03.11.2025 року ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України подало клопотання про звільнення від сплати штрафу.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року прийнято звіт ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Клопотання ГУ ДПС у Харківській області про звільнення від сплати штрафу задоволено.

Звільнено керівника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_2 , відповідального за виконання рішення суду від сплати штрафу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 60 560 грн., накладеного постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 року по справі №639/3600/17.

Відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт до суду першої інстанції про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17 протягом одного місяця з моменту набрання чинності ухвали суду.

Відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про звільнення від сплати штрафу.

Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року у справі №639/3600/17 та продовжити розгляд позову про судовий контроль у належному Другому апеляційному адміністративному суді, відповідно до положень п. 1 ст. 381-1 КАС України до повного виконання постанов Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та 28.03.2024 року. Позивач просила зобов`язати відповідачів подати звіти про виконання постанов Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 639/3600/17 у новий термін, додатково встановлений судом, до належного суду, який ухвалив постанови, як суд першої інстанції, а також накласти штраф на кожного відповідача у сумі 40 мінімальних зарплат за невиконання ними постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 року та несплату накладених штрафів у встановлений термін на користь відповідача, та до державного казначейства України у встановлених п.3 статті 382-3 КАС України розмірах.

В обґрунтування вимог скарги, позивач зазначила, що відповідачі подали вдруге звіти на вимогу постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 року до неналежного суду - Київського районного суду м. Полтави, замість Другого апеляційного адміністративного суду, який, як суд першої інстанції, ухвалив постанову від 08.02.2024 року і додаткову постанову від 28.03.2024 року по суті справи, та які набули чинності, а судовий контроль за виконанням якої здійснюється цим судом, згідно ч. 1 статті 381-1 КАС України. Позивач зазначила, що отримані звіти відповідачів протиправно не були повернуті судом першої інстанції, з роз`ясненнями про вимоги п.1 статті 381-1 КАС України про направлення звітів до належного Другого апеляційного адміністративного суду, а розглядались неповноважним судом та за результатами розгляду була постановлена неправомірна ухвала.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 по справі №639/3600/17 скасовано в частині задоволення клопотання ГУ ДПС у Харківській області про звільнення від сплати штрафу та звільнення керівника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_2 , відповідального за виконання рішення суду від сплати штрафу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 60 560 грн., накладеного постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 року по справі №639/3600/17.

В цій частині прийнято постанову, якою у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Харківській області про звільнення від сплати штрафу, відмовлено.

В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року залишено без змін.

16 лютого 2026 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по апеляційній скарзі від 05.12.2025 року у справі № 639/3600/17, в якій позивач просила: постановити додаткову ухвалу по апеляційній скарзі від 05.12.2025 року з урахуванням положень статей 382 - 382-3,383 КАСУ; накласти штраф у розмірі 40 мінімальних зарплат на відповідачів посадових осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які станом на тепер не виконали постанову від 08.02.2024 року та додаткову постанову від 28.03.2024 року Другого апеляційного адміністративного суду станом на 16.02.2025 року - накладені на відповідачів штрафи у розмірі 20 мінімальних зарплат дотепер не сплачені, відповідачем ОСОБА_6 надана «оновлена» довідка від 22.10.2025 року до неналежного суду, довідка від 22.10.2025 року не відповідає даним персоніфікованого звіту по доходах апелянта - заниження доходу у «оновленій» довідці залишається станом на тепер і складає 10199 тис грн., перерахунок і погашення заборгованості по пенсії через її заниження з урахуванням коефіцієнту інфляції та 3% банку за кожен місяць протермінування виплат відповідачем ОСОБА_7 не здійснювалось; повноважний на здійснення судового контролю Другий апеляційний адміністративний суд продовжити здійснювати судовий контроль за виконанням відповідачами постанови від 08.02.2024 року та додаткової постанови від 28.03.2024 року Другого апеляційного адміністративного суду за правилами статей 382-382-3 та статті 383 КАСУ відповідачами посадовими особами ОСОБА_6 та Баєвою Г.

В обґрунтування вимог вказаної заяви, позивач зазначає, що повноважним судом для здійснення судового контролю, згідно п. 1 ст. 382-1 КАС України, є Другий апеляційний адміністративний суд, який ухвалив постанову від 08.02.2024 року та додаткову постанову від 28.03.2024 року по справі №639/3600/17. Також, позивач зазначає, що письмове провадження щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року привело до порушення прав апелянта на справедливий та неупереджений суд - згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Крім того, свою заяву про ухвалення додаткового рішення, позивач обґрунтовує тим, що звіт начальника ГУ ДПС в Харківській області Селезня В. по виконанню постанови від 08.02.2024 року та додаткової постанови від 28.03.2024 року не може бути затверджений судом через триваюче службове підроблення сум доходу у довідках у порівнянні із сумами доходу у поданих до ГУ ПФУ у Харківській області персоніфікованих звітах про доходи за період 24 місяці для нарахування пенсії державного службовця.

Окрім того, позивач зазначає, що ухвала від 05.11.2025 року судді Київського районного суду м. Полтави Турченко Т. повинна була бути скасована колегією суддів Макаренко Я. М., П`янова Я.В. Жигилій С.П. в повному обсязі на підставі статті 37 КАСУ щодо судді Турченко Т. та через невідповідність підсудності позову про судовий контроль суду першої інстанції згідно п.1 ст. 382-1 КАС України.

У відповідності до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Беручи до уваги те, що судове рішення ухвалене в порядку письмового провадження та враховуючи те, що заяву може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, то колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про розгляд заяви про ухвалення додаткової постанови в судовому засіданні, та розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що заява про винесення додаткового рішення по справі не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними.

Аналогічні правові висновки, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 29.01.2020 року у справі №9901/118/19, від 16.01.2023 року у справі № 140/9483/21.

Тобто, процесуальний інститут додаткового судового рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Поряд з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору, а так само, які вирішені не так, як вважає за потрібне сторона по справі.

Аналогічні правові висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.02.2023 року у справі №160/6209/21 та в ухвалі від 03.04.2023 року у справі №640/2656/21.

Так, відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткової постанови, позивач зазначає, що звіт начальника ГУ ДПС у Харківській області Селезня В. по виконанню постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року не може бути затверджений судом через триваюче службове підроблення сум доходу у довідках у порівнянні із сумами доходу у поданих до ГУ ПФУ у Харківській області персоніфікованих звітах про доходи за період 24 місяці для нарахування пенсії державного службовця. Дані довідки про доходи і дані персоніфікованих звітів повинні бути ідентичними, проте у довідках, наданих ОСОБА_6 визначенні неправильно період 24 місяці перед призначенням пенсії.

Крім того, позивач зазначає, що в «оновленій» довідці відповідачем протиправно не включений останній місяць перед зверненням за пенсією - січень 2011 року, по якому задокументовано у персоніфікованому звіті суму доходу 10 тисяч грн., січень не включений в порушення п.1 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року, стосовно визначення періоду - останні 24 місяці перед зверненням за пенсією.

Також, позивачем зазначено, що таке навмисне заниження пенсії, фактично нарахованої з лютого 2011 року (дата призначення пенсії в ПФУ в Харківській області) станом на 2026 рік становить більше 500 тис грн. таке заниження пенсії пораховано разом із коефіцієнтом інфляції та 3 % банку за 15 років застосування занижених на 12 тис. грн. фінансових документів для нарахування пенсії державного службовця у лютому 2011 року працівниками бухгалтерії ДПС.

Позивач зауважує, про протиправне прийняття звіту з «оновленою» відповідачем ОСОБА_6 довідки про доходи із заниженою на 10 тис. грн. сумою при порівнянні із доходами, показаними в персоніфікованих звітах за 24 місяці перед виходом на пенсію у лютому 2011 року.

Колегія суддів зазначає, що питання прийняття звіту ГУ ДПС у Харківській області та виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року було предметом розгляду Другого апеляційного адміністративного суду, за наслідками якого прийнято постанову від 23.01.2026 року.

Так, судовим рішенням встановлено, що відповідно до матеріалів справи, 30.10.2025 року до Київського районного суду м. Полтави Головним управління ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України подано звіт на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Відповідно до поданого звіту, Головним Управління ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого структурного підрозділу Державної податкової служби України на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17, на підставі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 року у справі № 639/3600/17 ОСОБА_1 виготовлено довідку від 22.10.2025 року № 99/Р/20-40-10-02-11 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перерахунку пенсії, із зазначенням премій: за жовтень 2010 року - 106,38 гри., за листопад 2010 року - 446,80 грн., за грудень 2010 року - 378,81 грн. Довідку №99 з листом ГУ ДПС від 22.10.2025 року № 3222/Р/20-40-10-17 було направлено ОСОБА_1 .

З поданих Головним управлінням ДПС у Харківській області документів встановлено, що згідно з довідкою про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням за пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 01.07.2014 року № 08/20-30-05-50 розмір премії складав за жовтень 2010 року - 1641,13 грн., за листопад 2010 року 1675,50 грн., за грудень 2010 року 1090,23 гривень (т. 12 а.с. 42).

Крім того, з поданої Головним управлінням ДПС у Харківській області, на виконання рішення суду, довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням за пенсію), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 22.10.2025 року № 99/Р/20-40-10-02-11 розмір премії складав за жовтень 2010 року 1747,51 грн., за листопад 2010 року 2122,30 грн., за грудень 2010 року 1469,04 гривень (т. 12 а.с. 43-44).

За наслідками дослідження наданих довідок, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2026 року, було встановлено, що складові грошового забезпечення, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , були зазначені у збільшеному розмірі, а саме розмір премії збільшився: за жовтень 2010 року на 106,38 грн., за листопад 2010 року на 446,80 грн. та за грудень 2010 року на 378,81 гривень, що відповідає висновкам додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ГУ ДПС у Харківській області було виконано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі № 639/3600/17, в межах задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів у постанові від 23.01.2026 року погодилась з висновками суду першої інстанції, викладеними в ухвалі Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року про наявність підстав для прийняття та затвердження звіту ГУ ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Колегія суддів зауважує, що апеляційний перегляд ухвали Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року було здійснено в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, всі доводи апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції було розглянуто та надана їм оцінка.

Також, доводи апеляційної скарги позивача від 05.12.2025 не містили посилання щодо неправомірності виконання судового рішення податковим органом в частині видачі оновленої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , стосовно зазначення певних складових, в тому числі наведені у додатковій постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі № 639/3600/17.

Крім того, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі № 639/3600/17 на відповідача не було покладено обов`язок зазначити у довідці інших складових, окрім, премій у сумі: за жовтень - 106,38грн., листопад 2010 року 446,80 грн., за грудень 2010 року 378,81 грн., а тому посилання позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення, що судом не враховано невключення відповідачем до оновленої довідки інших складових є безпідставними.

Окрім того, доводам позивача стосовно того, що відповідачі подали вдруге звіти на вимогу постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 року до неналежного суду - Київського районного суду м. Полтави, замість Другого апеляційного адміністративного суду, який, як суд першої інстанції, ухвалив постанову від 08.02.2024 року і додаткову постанову від 28.03.2024 року по суті справи, вже була надана оцінка в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2026 року.

Колегія суддів зазначає, що подана заява про ухвалення додаткового судового рішення зводиться фактично до незгоди з висновками суду.

Поряд з тим, незгода позивача з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення відповідних вимог апеляційної скарги не може бути підставою для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, а є підставою для оскарження вказаного судового рішення до суду вищої інстанції.

Інститут додаткового судового рішення призначений для забезпечення повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок не розгляду окремих позовних вимог, клопотань у справі, питання про судові витрати, визначення способу виконання судового рішення.

При цьому, аналіз ч. 1 ст. 252 КАС України, дає підстави дійти висновку, що додаткове судове рішення може бути ухвалене щодо невирішених вимог, які були заявлені стороною. При цьому, зазначені норми не дозволяють суду скасовувати прийняте судом рішення.

Так, шляхом ухвалення додаткового судового рішення суд не може змінювати основне судове рішення по суті, а тим більше скасувати його, як просить позивач, та прийняти нове рішення, з врахуванням положень ст. 382 382-3, 383 КАС України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, не підлягає задоволенню, з огляду на відсутність підстав, передбачених ч.1 ст.252 КАС України для ухвалення додаткового рішення.

Стосовно доводів позивача про письмове провадження щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року привело до порушення прав апелянта на справедливий та неупереджений суд, то колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Крім того, за ч. 1 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи, що справа судом першої інстанції була розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагали витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, та позивачем не було заявлено в апеляційній скарзі від 05.12.2025 року клопотання про розгляд справи за її участі, то справа була розглянута в порядку письмового провадження.

Також, суд звертає увагу, на практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі Axenv. Germany, заява № 8273/78).

Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, в тому числі й від позивача, та враховуючи, що за наявними в апеляційній скарзі доводами, її може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє доводи позивача наведені в заяві, стосовно порушення судом апеляційної інстанції порядку розгляду апеляційної скарги позивача від 05.12.2025 року на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року.

Згідно ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 252, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2025 року у справі № 639/3600/17 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.
Судді П`янова Я.В. Жигилій С.П.