Справа № 300/9163/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"25" лютого 2026 р. Справа № 300/9163/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Фермерського господарства "Персей Агро", Селянського (фермерського) господарства "Тиблевич", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідна Земля" до Букачівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В:

Представник Фермерського господарства "Персей Агро", Селянського (фермерського) господарства "Тиблевич", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідна Земля", 19.12.2025 через систему "Електронний суд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Букачівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, в якому просить визнати бездіяльність Букачівської селищної ради щодо організації та проведення земельних торгів з продажу права оренди вільних земельних ділянок комунальної власності протиправною; зобов`язати Букачівську селищну раду здійснити дії щодо організації та проведення земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності відповідно до ст. ст. 134, 135 Земельного кодексу України за наступними кадастровими номерами: :02:002:0056, :04:001:0003, :02:001:0262, :04:001:0001, :02:004:0021, :02:001:0029, :02:002:0222, :03:001:0002, :02:004:0134, :05:006:0001, :02:002:0208, :02:002:0221, :03:001:0032, :05:007:0007, :02:001:0031, :04:001:0004, :02:001:0299, :04:001:0002, :04:001:0010, :04:001:0005, :08:004:0002, :08:004:0001, :04:002:0186, :04:003:0066, :02:003:0085.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, яке буде проводитися без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

16.02.2026 через систему "Електронний суд" надійшла заява представника Фермерського господарства "Персей Агро" про забезпечення позову у даній справі, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони Букачівській селищній раді розглядати та приймати будь-які рішення щодо земельних ділянок, що є предметом спору, за кадастровими номерами: :02:002:0056, :04:001:0003, :02:001:0262, :04:001:0001, :02:004:0021, :02:001:0029, :02:002:0222, :03:001:0002, :02:004:0134, :05:006:0001, :02:002:0208, :02:002:0221, :03:001:0032, :05:007:0007, :02:001:0031, :04:001:0004, :02:001:0299, :04:001:0002, :04:004:0010, :04:001:0005, :08:004:0002, :08:004:0001, :04:002:0186, :04:003:0066, :02:003:0085, у тому числі щодо: надання дозволу на розробку та затвердження проєктів землеустрою щодо їх відведення в оренду чи зміни цільового призначення; надання дозволу на розробку та затвердження технічної документації із землеустрою щодо їх поділу та/або їх об`єднання; передачу їх в оренду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 в задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Персей Агро" про забезпечення позову у справі №300/9163/25 за позовною заявою Фермерського господарства "Персей Агро", Селянського (фермерського) господарства "Тиблевич", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідна Земля" до Букачівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

20.02.2026 через систему "Електронний суд" надійшла заява представника Фермерського господарства "Персей Агро" про забезпечення позову у даній справі, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії, а саме: заборонити Букачівській селищній раді розглядати та приймати будь-які рішення щодо земельних ділянок, що є предметом спору, за кадастровими номерами: :02:002:0056, :04:001:0003, :02:001:0262, :04:001:0001, :02:004:0021, :02:001:0029, :02:002:0222, :03:001:0002, :02:004:0134, :05:006:0001, :02:002:0208, :02:002:0221, :03:001:0032, :05:007:0007, :02:001:0031, :04:001:0004, :02:001:0299, :04:001:0002, :04:004:0010, :04:001:0005, :08:004:0002, :08:004:0001, :04:002:0186, :04:003:0066, :02:003:0085, у тому числі щодо: надання дозволу на розробку та затвердження проєктів землеустрою щодо їх відведення в оренду чи зміни цільового призначення; надання дозволу на розробку та затвердження технічної документації із землеустрою щодо їх поділу та/або їх об`єднання; передачу їх в оренду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що відповідач приймаючи рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок на землі для сінокосіння та випасання худоби, готує їх до передачі в оренду без проведення земельних торгів. Предметом позовних вимог є, зокрема зобов`язання відповідача організувати земельні торги з продажу права оренди щодо переліку вільних земельних ділянок. Однак після того, як Букачівська селищна рада затвердить зміну цільового призначення земельних ділянок і передасть їх в оренду без проведення торгів, такі земельні ділянки уже не будуть вільними. Виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову стане неможливим стосовно тих земельних ділянок, по яких будуть прийняті рішення про зміну їх цільового призначення та передачу в оренду.

Дану заяву зареєстровано відділом документального забезпечення-канцелярії суду 23.02.2026, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає таке.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150-158 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При розгляді та вирішенні такого клопотання суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб в тому числі й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Отже у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Предметом дослідження у межах спірних правовідносин є визнання бездіяльності Букачівської селищної ради щодо організації та проведення земельних торгів з продажу права оренди вільних земельних ділянок комунальної власності протиправною; зобов`язати Букачівську селищну раду здійснити дії щодо організації та проведення земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності відповідно до ст. ст. 134, 135 Земельного кодексу України за наступними кадастровими номерами: :02:002:0056, :04:001:0003, :02:001:0262, :04:001:0001, :02:004:0021, :02:001:0029, :02:002:0222, :03:001:0002, :02:004:0134, :05:006:0001, :02:002:0208, :02:002:0221, :03:001:0032, :05:007:0007, :02:001:0031, :04:001:0004, :02:001:0299, :04:001:0002, :04:001:0010, :04:001:0005, :08:004:0002, :08:004:0001, :04:002:0186, :04:003:0066, :02:003:0085.

Згідно із ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. (ч. 2 ст. 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд зазначає, що перевірка наявності обставин порушених прав та законних інтересів позивача Букачівською селищною радою щодо організації та проведення земельних торгів з продажу права оренди вільних земельних ділянок комунальної власності протиправною; зобов`язання відповідача здійснити дії щодо організації та проведення земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності відповідно до ст. ст. 134, 135 Земельного кодексу України за наступними кадастровими номерами: :02:002:0056, :04:001:0003, :02:001:0262, :04:001:0001, :02:004:0021, :02:001:0029, :02:002:0222, :03:001:0002, :02:004:0134, :05:006:0001, :02:002:0208, :02:002:0221, :03:001:0032, :05:007:0007, :02:001:0031, :04:001:0004, :02:001:0299, :04:001:0002, :04:001:0010, :04:001:0005, :08:004:0002, :08:004:0001, :04:002:0186, :04:003:0066, :02:003:0085, є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду заяви про забезпечення позову, такі дії є фактично надання судом правової оцінки спірномим діям/бездіяльності, рішень до ухвалення рішення по суті.

При цьому, надаючи оцінку доводам позивача про очевидність ознак протиправних дій/бездіяльності, слід зазначити, що її наявність та порушення такими діями/бездіяльністю, рішенням прав, свобод або інтересів позивача, повинні існувати поза обґрунтованим сумнівом.

Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідні дії/бездіяльність, рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваних дій/бездіяльності, рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 року у справі 826/9263/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, наведені підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій/бездіяльності, рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям згаданої статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник просить також: заборони вчиняти дії, а саме: заборонити Букачівській селищній раді розглядати та приймати будь-які рішення щодо земельних ділянок, що є предметом спору, за кадастровими номерами: :02:002:0056, :04:001:0003, :02:001:0262, :04:001:0001, :02:004:0021, :02:001:0029, :02:002:0222, :03:001:0002, :02:004:0134, :05:006:0001, :02:002:0208, :02:002:0221, :03:001:0032, :05:007:0007, :02:001:0031, :04:001:0004, :02:001:0299, :04:001:0002, :04:004:0010, :04:001:0005, :08:004:0002, :08:004:0001, :04:002:0186, :04:003:0066, :02:003:0085, у тому числі щодо: надання дозволу на розробку та затвердження проєктів землеустрою щодо їх відведення в оренду чи зміни цільового призначення; надання дозволу на розробку та затвердження технічної документації із землеустрою щодо їх поділу та/або їх об`єднання; передачу їх в оренду.

Щодо даних вимог, то суд зазначає, що фактично такі покликані на заборону вчиняти певні дії в майбутньому, а тому не можуть бути задоволен, оскільки захисту підлягає тільки порушене право (постанова Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-951цс16).

У постанові від 08 червня 2023 року у справі № 160/1140/23 Верховний Суд звертав увагу, що можливі у майбутньому порушення прав позивача, які ще не настали взагалі і невідомо, чи настануть у подальшому, не є самостійною і достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Проте, сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Важливо наголосити на тому, що у випадку забезпечення позову суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів дії чи рішення суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його дискреційні повноваження без надання правової оцінки підставам для такого рішення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 640/8742/20 вказав, що положеннями частини другої статті 150 КАС України передбачено забезпечення позову не у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а у випадку необхідності докладання значних зусиль та витрат для виконання рішення суду або в поновленні порушених прав, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу на те, що представник заявника не надав доказів існування очевидних ознак протиправності дій/бездіяльності, рішень суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи яка звернулась до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та третім особам до ухвалення рішення в адміністративній справі за поданим позовом до суду, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому.

При цьому, посилання представника заявника на ту обставину, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду також не підтверджені належними доказами. Сама лише незгода позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Варто підкреслити, що заходи забезпечення позову мають бути спрямованими виключно на забезпечення можливості ефективного виконання майбутнього рішення суду, а не надання позивачу результату, якого він прагне досягти за допомогою судового рішення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №320/28419/23.

За наведених обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку, що підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник (позивач), на даний час не вбачається.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Персей Агро" про забезпечення позову у справі №300/9163/25 за позовною заявою Фермерського господарства "Персей Агро", Селянського (фермерського) господарства "Тиблевич", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідна Земля" до Букачівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Сторонам ухвалу надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку, оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.