Справа № 400/8863/25
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 400/8863/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправними і скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.06.2025 року № 48/д, затвердженого 23.06.2025 року заступником Міністра оборони України, в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2025 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька, ОСОБА_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням правової оцінки у судовому рішенні в цій справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що вона є донькою військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 при захисті Батьківщини, у зв`язку із чим вона звернулась до Міноборони України за виплатою одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168. Однак, у призначенні та виплаті вказаної допомоги було відмовлено. Крім того, комісією Міноборони було винесено рішення від 20.06.2025 року № 48/д про повернення документів на доопрацювання. Позивачка не погоджується із діями та рішеннями Міноборони, оскільки має право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №168.

Ухвалою суду від 08.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

03.10.2025 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки за поданими документами Комісією Міноборони неможливо було встановити, чи була повнолітня донька загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на дату смерті військовослужбовця членом сім`ї (проживала разом з батьком, вела з ним спільне господарство, мала взаємні права та обов`язки) або чи перебувала вона на його утриманні. Отже, рішення Комісії МОУ від 20.06.2025 року № 48/д про повернення документів, поданих позивачкою, законне та прийняте в межах наданих повноважень.

16.09.2025 року до суду надійшли пояснення від третіх оосіб, в яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув у зв`язку з отриманою мінно-вибуховою травмою. Згідно витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 17.10.2022 №2197 травма ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини. Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ухвалила рішення, яке оформлено протоколом від 20.06.2025 №48/д (затверджене 23.06.2025 р. заступником Міністра оборони України) про повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що згідно поданих ОСОБА_1 документів, вона не відноситься до категорії «неповнолітня дитина загиблого». Також за поданими документами неможливо встановити, чи являється ОСОБА_1 повнолітньою дочкою загиблого військовослужбовця, яка перебувала на його утриманні. ОСОБА_1 не надавалось на розгляд Комісії МОУ підтверджуючих документів про право на призначення пенсії у разі втрати годувальника або на підтвердження факту призначення даного виду пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також відповідним листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.06.2025 р. вих.№2004/2 ОСОБА_1 було поінформовано про прийняте рішення Комісією Міністерства оборони України з роз`ясненням положень чинного законодавства щодо надання документів, які можуть підтверджувати факт перебування на утриманні на дату загибелі, яким, зокрема, є судове рішення про встановлення факту перебування на утриманні. Окрім того, доцільно враховувати той факт, що ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі №472/703/25 за позовною заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувала на утриманні у свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , до дня його смерті. визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право на отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

05 черевня 2022 року під час проходження військової служби загинув батько позивачки - ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який брав безпосередньо участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави під час збройної агресії російської федерації.

Факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 05 червня 2022 року підтверджується наступними доказами:

1) Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 16.06.2022 року Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №153;

2) Лікарським свідоцтвом про смерть (форма 106/о) №307 від 08.06.2022, виданим КП «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», яким підтверджено настання смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - 05.06.2022 року. Адреса проживання загиблого зазначена: АДРЕСА_1 ;

3) Довідкою про причину смерті (до форми №106/о) №307 віл 08.08.2022 року, згідно до якої встановлена причина смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 05 червня 2022 року - мінно-вибухова травма з розтрощенням грудного відділу хребта та спинного мозку та внутрішніх органів;

4) Витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії (підстава Протокол №2197 від 17.10.2022 року), якою підтверджено що «Травма сержанта ОСОБА_2 , 1970 р.н., «Мінно-вибухова травма з розтрощенням грудного відділу хребта та спинного мозку та внутрішніх органів, яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, лікарським свідоцтвом про смерть №307 від 08.06.2022 р., свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 від 16.06.2022р. - Травма, яка призвела до смерті, так, пов`язана із захистом Батьківщини»;

5) Довідкою від 16.06.2022 року № 05-03/589 про те, що ОСОБА_2 , 1970 р.н., дійсно був похований 11.06.2022 року в с. Покровка, Вознесенського району Миколаївської області.

Згідно Витягу з Наказу №14 від 15.07.2022 року командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) сержанта ОСОБА_2 , колишнього інструктора танкової роти 3 танкового батальойну військової частини НОМЕР_4 , виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_7 . Як зазначено в даному наказі, загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання бойового завдання. ОСОБА_1 .

19.09.2022 року позивачка, як донька загиблого військовослужбовця, сержанта ОСОБА_2 , 1970 р.н., звернулась із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_8 про виплату одноразової грошової допомоги (ОГД) у зв`язку із загибеллю батька, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2.022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

До даної заяви позивачкою були надані документи (згідно переліку) для підтвердження її права на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю батька - ОСОБА_2 , 1970 р.н. та копії паспорту, РНОКПП, рахунки банку.

02 березня 2023 року позивачка отримала повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 28 лютого 2023 року вихідний № 319/2, згідно зі змістом якого, 11 лютого 2023 року Міністерством оборони України, затверджено протокол засідання Комісії Міністерства оборони України № 2/д від 10.02.2023 року, розглянувши надані документи, Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, у зв`язку з ненаданням мною доказів на підтвердження фактів спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність спільних прав та обов`язків між мною та загиблим ОСОБА_2 та доказів перебування на утриманні у загиблого ОСОБА_2 , а також чи маю власну сім`ю.

5 червня 2023 року позивачка, після доопрацювання, звернулась до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою на виконання рішення від 28.02.2023 року № 318/2 про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, про надання доказів на підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності спільних прав та обов`язків між нею та загиблим ОСОБА_2 та перебування на його утриманні.

У вказаній заяві позивачка просила розглянути заяву по суті та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду про надання їй одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Листом за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20 липня 2023 року за вихідним № 1600/2 позивачку було повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 були повернуті документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Не погоджуючись з діями ІНФОРМАЦІЯ_10 , позивачка звернулася до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі № 400/524/24, яке набрало законної сили 02.07.2024, позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 за результатом опрацювання документів за заявою ОСОБА_1 від 05.06.2023 щодо складення висновку та доповіді, та надіслання їх разом з іншими Документами до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки) Міністерства оборони України; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою ОСОБА_3 від 05.06.2023 скласти висновок (додаток 4 Порядку №45) та доповідь (додаток 3 Порядку №45), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6 Порядку №45, надіслати до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки) Міністерства оборони України.

ІНФОРМАЦІЯ_11 повідомленням від 05.07.2024 №9/1/7336 сповістило позивачку про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі 400/524/24 від 26.04.2024 за заявою від 05.06.2023 ІНФОРМАЦІЯ_11 складений висновок та доповідь, які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6 Порядку №45 надіслані до Департаменту соціального забезпечення (через управління соціальної підтримки) Міністерства оборони України за вихідним від 04.07.2024 No9/1/7878.

05.02.2025 позивачка отримала лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.01.2025 №115/2, яким було повідомлено, що протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №47/д від 27.12.2024. Розглянувши надані документи, Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги.

26.02.2025 року позивачка, після доопрацювання, звернулась до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою на виконання рішення від 17.01.2025 року №115/2 про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, про надання додаткових доказів на підтвердження мого перебування на утриманні свого батька ОСОБА_2 .

У вказаній заяві позивачка просила розглянути заяву по суті та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду про надання їй одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

До заяви позивачка додала наступні документи:

1. Копія свідоцтва про народження;

2. Копія ID-картки заявника та рнокпп;

3. Копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;

4. Копія паспорта ОСОБА_2 ;

5. Копія військового квитка ОСОБА_2 ;

6. Копія витягу з протоколу засідання комісії від 17.10.2022;

7. Копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ;

8. Копія довідки про причину смерті ОСОБА_2 ;

9. Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ;

10. Копія довідки про поховання ОСОБА_2 ;

11. Копія Рішення Міністерства Оборони України ІНФОРМАЦІЯ_12 №319/2 від 28.02.2023 р.;

12. Копія Заяви від 05.06.2023 р. на виконання рішення від 28.02.2023 р.;

13. Копія листа ІНФОРМАЦІЯ_13 від 20.07.2023;

14. Копія листа ІНФОРМАЦІЯ_14 від 07.07.2023;

15. Копія листа ІНФОРМАЦІЯ_14 від 05.07.2024;

16. Копія листа від 24.09.2024 №220/13/Вих3BГ/8042;

17. Копія Рішення Міністерства Оборони України ІНФОРМАЦІЯ_12 №115/2 від 17.01.2025;

18. Копія Договору про навчання № 262/19 від 01.09.2019 р.;

19. Копія Контракту № 19/302/1 від 04.10.2019 р.;

20. Копія Договору про навчання №262/21 від 31.08.2021 р.;

21. Копія Довідки про навчання від 03.04.2023 р.;

22. Копія Диплому від 30.06.2023 р.;

23. Копія трудової книжки ОСОБА_1 :

24. Копія Відомості з Державного реєстру ф.о. - платників податку про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 09.03.2023 року;

25. Копія довідок ОК-5 та ОК-7;

26. Копія Витягу з Реєстру територіальної громади

27. Колія акту обстеження матеріально-побутових умов №1 від 29.06.2022 р.;

28. Копія довідки від 20.09.2022 р.;

29. Копія витягу з наказу від 15.07.2022 р. №140

30. Копія Довідки про проходження служби ОСОБА_2 :

31. Копія Сповіщення №33:

32. Копія реквізитів банківського рахунку заявниці.

30.07.2025 року позивачка отримала від ІНФОРМАЦІЯ_15 повідомлення від 30.06.2025 №2004/2, в якому йдеться, що заступником МОУ затверджений протокол засідання Комісії МОУ щодо повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.2022 р. № 168.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи дану справу, суд приходить до наступних висновків.

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (пункт 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до частини 10 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом першим пункту 20 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 №714) (далі Порядок №975), особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.

Абзацами першим і другим пункту 23 Порядку №975 встановлено, що керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Силу України в період дії воєнного стану визначений Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 №45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №176/39232 (далі - Порядок №45).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки за підпорядкуванням (абзац перший пункту 4.2 Порядку №45).

Згідно з абзацом третім пункту 4.3 Порядку №45 результати опрацювання документів обласним ( ІНФОРМАЦІЯ_16 зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через Управління соціальної підтримки).

Відповідно до абзаців третього і четвертого пункту 4.4 Порядку №45 після тримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних ( ІНФОРМАЦІЯ_17 результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Таким чином, рішення за результатами розгляду заяв про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000,00 грн, встановленої Постановою №168, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця Збройних Сил України приймається Комісією Міноборони.

Відтак, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум мала повноваження щодо розгляду заяви позивачки про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька та прийняття за результатами її розгляду відповідних рішень.

Згідно з абзацами першим і другим частини 3 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:

розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень.

Відповідно до статті 16-1 Закону №2011-ХІІ (у редакції, чинній з 01.08.2021, тобто станом на день загибелі батька позивачки) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Абзацами першим і другим пункту 2 Постанови №168 (у редакції, станом на день загибелі батька позивачки) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, згідно з чинним на день загибелі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.2022 року Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №153, законодавством право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000,00 грн, встановлену Постановою №168, мали: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Згідно статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

На підставі статті 199 Сімейного кодексу України виникає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а саме: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Поряд з цим, підпунктом 2 пункту 2 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» (далі - Закон №3515-ІХ) статтю 16-1 Закону №2011-ХІІ викладено в новій редакції.

Згідно з частиною 1 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №3515-ІХ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №3515-ІХ) до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 розділу ІІ Закону №3515-ІХ встановлено, що цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Отже, за новою редакцією статті 16-1 Закону № 2011-XII, дітей, незалежно від умови досягнення чи не досягнення ними повноліття, включено до складу членів сімей загиблих (померлих) осіб, які (члени сім`ї) мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Слід зазначити, що в теорії права дія нормативно-правових актів у часі розглядається як інтегративна категорія, що включає такі моменти тривалості та особливості реалізації акта у часі (темпоральні характеристики нормативно-правового акта), як: 1) дата набрання актом чинності та дата введення його в дію, а також дата втрати актом (повністю або в певній частині) чинності та, відповідно, припинення його дії; 2) чинність та дія акта; 3) способи (види) дії акта у часі.

Дія нормативно-правових актів у часі є, як правило, перспективною, тобто розрахованою на поведінку суб`єктів права, що виникає після набрання чинності актом. Проте, у деяких випадках нормативно-правові акти можуть мати зворотну (так звану ретроспективну) дію у часі, тобто поширюватись в цілому або в певній частині на відносини, що виникли до набрання ним чинності.

У контексті спірних правовідносин суд також вважає за необхідне зазначити, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, аналізуючи питання дії нормативно-правових актів у часі, у постанові від 31 березня 2021 року у справі №803/1541/16 вказала, що у разі якщо під час розгляду заяви особи суб`єктом владних повноважень до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

Такий підхід у вирішенні питання щодо застосування принципу дії законів у часі неодноразово застосовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №826/10971/16, від 24 січня 2023 року у справах №640/14816/20 та №600/5806/21-а, від 08 жовтня 2021 року у справі №240/19318/20, від 16 листопада 2021 року у справі №360/1406/20, від 01 грудня 2022 року у справі №640/7578/20, від 07 листопада 2023 року у справі №520/9778/19 та від 10 січня 2024 року у справі №380/13615/21.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 23 липня 2024 року у справі №280/3308/23 та від 02 жовтня 2024 року у справі №340/2273/23, аналізуючи зазначені вище правові норми Основного Закону України, юридичні позиції Конституційного Суду України щодо їх офіційного тлумачення та висновки Верховного Суду стосовно застосування цих норм, констатував, що правовідносини щодо призначення ОГД починаються саме з дати звернення особи з відповідною заявою про призначення їй ОГД і тривають до моменту прийняття рішення про призначення ОГД уповноваженим органом, а саме Комісією.

Лише у разі якщо на момент прийняття суб`єктом владних повноважень у межах визначених законодавством строків рішення про призначення ОГД у законодавстві запроваджено нове правове регулювання цих правовідносин, відмінне від того, яке існувало на момент звернення особи із відповідною заявою, вказаний суб`єкт не має законних можливостей діяти або приймати рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке вже є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками. З огляду на це, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний застосовувати виключно те правове регулювання, яке чинне на момент прийняття ним рішення, за винятком випадків, коли він діє за межами визначених законодавством строків (у такому випадку застосовується законодавство у редакції станом на останній день можливого прийняття рішення), або нове законодавче регулювання передбачає особливості порядку застосування в часі нових норм права.

Тобто, при прийнятті рішення Комісія повинна була застосовувати ті нормативно-правові акти, які були чинні на момент прийняття відповідного рішення.

Матеріалами справи встановлено, що батько позивачки загинув при виконанні обов`язків військової служби при безпосередній участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з російською військовою агресією проти України.

За таких обставин, враховуючи частину першу статті 58 Конституції України, статті 87 і 88 Закону України «Про адміністративну процедуру» та правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.07.2024 у справі №280/3308/23, Комісія при прийняті рішення за результатами розгляду заяви позивачки зобов`язана була застосовувати Закон №2011-ХІІ в редакції Закону №3515-ІХ, оскільки останній вже був чинним (набрав чинності 29.03.2024) як в день подання позивачами відповідної заяви, так і в день прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону № 3515-ІХ) до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти.

Водночас абзац другий частини 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ встановлює право на отримання цієї допомоги для всіх дітей загиблого не залежно від їх віку (повнолітні або неповнолітні) чи факту перебування їх на утриманні загиблого тощо.

Тому позивачка, як рідна донька загиблого ОСОБА_2 , має право на отримання одноразової грошової допомоги, встановленої Постановою №168, відповідно до абзацу другого частини 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону №3515-ІХ).

Відтак рішення відповідача, оформлене протоколом засідання Комісії від 20.06.2025 року № 48/д, затвердженого 23.06.2025 року заступником Міністра оборони України, в частині, що стосується повернення на доопрацювання документів позивачці, є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2025 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька, ОСОБА_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням правової оцінки у судовому рішенні в цій справі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.06.2025 року № 48/д, затвердженого 23.06.2025 року заступником Міністра оборони України, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2025 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька, ОСОБА_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням правової оцінки у судовому рішенні в цій справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА