Справа № 380/22735/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа №380/22735/25

адміністративне провадження № К/990/6850/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №380/22735/25, за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 22 серпня 2018 року в неповному обсязі, а саме, з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 22 серпня 2018 року в загальній сумі 22250,00 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 22 серпня 2018 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної індексації-різниці грошового забезпечення у розмірі 3896,90 грн за період з 01 березня 2018 року до 22 серпня 2018 року у загальній сумі 22250,00 грн, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, а також провести виплату індексації грошового забезпечення з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №380/22735/25 залишено без руху. Установлено скаржнику п`ятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору.

На виконання вимог цієї ухвали скаржник подав заяву, в якій просив продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

В ухвалі від 09 лютого 2026 року Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволенню не підлягає. Отже, встановивши, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, та апелянт не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, суд апеляційної інстанції, керуючись приписами частини другої статті 298 та статті 169 КАС України, вирішив повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

16 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №380/22735/25.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 30 січня 2026 року апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року була залишена без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України та скаржнику надано строк на їх виправлення протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

У встановлений судом апеляційної інстанції строк апелянт недоліки апеляційної скарги не усунув, водночас подав до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

За результатом розгляду цього клопотання суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, оскільки скаржнику було встановлено достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Суд зазначив, що відсутність відповідного бюджетного фінансування для сплати судового збору не може впливати на дотримання строку для усунення недоліків апеляційної скарги та не є поважною підставою для його продовження.

Щодо посилання скаржника на введення воєнного стану на території України, суд апеляційної інстанції зазначив, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для продовження відповідного строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило необхідність продовження встановленого судом строку для усунення недоліку апеляційної скарги.

З огляду на те, що в установлений судом строк апелянтом не було виконано вимог ухвали суду та зазначені судом недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто, Восьмий апеляційний адміністративний суд, керуючись приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга оформлена з порушеннями вимог статті 296 КАС України, а відповідні недоліки скаржником у встановлений судом строк не усунуто.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, та обставини, на які посилається заявник, на обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, тому Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №380/22735/25 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №380/22735/25.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович
.