Справа № 520/12631/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань розстрочення виконання судового рішення

24 лютого 2026 року справа № 520/12631/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

при секретарі судового засідання - Глівінській Ю.О,

за участю:

представника заявника - Полонська Я.А.,

представник позивача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відстрочення виконання рішення по справі

за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП: НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2025р. у цій справі визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 31.01.2018р. по 02.05.2018р.; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення: з 31.01.2018р. по 28.02.2018р. включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року; з 01.03.2018р. по 02.05.2018р., з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у фіксованій величині 3834,66 грн. в місяць, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Рішення суду набрало законної сили 14.10.2025р.

30.01.2026р. до суду надійшла заява представника відповідача, в якій заявник просив вирішити питання про відстрочення виконання рішення по справі №520/12631/25 до 18 серпня 2026 року.

В обґрунтування заяви зазначалося, що через відсутність будь-яких видів фінансування та отримання доходів, військова частина НОМЕР_2 фактично не має можливості виконати рішення суду до моменту зарахування коштів від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, призначених для виконання рішення суду, та через відсутність на своїх рахунках коштів призначених для здійснення оплати згідно рішення суду та відсутністю своєчасного фінансування таких витрат. Крім того, представник заявника повідомив, що після надходження коштів на рахунок військової частини НОМЕР_2 , рішення суду буде виконано у повному обсязі, шляхом зарахування нарахованої суми згідно рішення суду на картковий рахунок позивача.

Представником позивача до суду подано заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду, згідно яких просив вищевказану заяву залишити без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення в повному обсязі.

Представник позивача, повідомлений судом про розгляд справи, до суду не прибув, подав до суду клопотання про розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду без його участі та без участі позивача.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом. Вирішуючи питання про встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку право вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Заявник просив відстрочити виконання рішення суду у зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_2 фактично не має можливості виконати рішення суду до моменту зарахування коштів від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, призначених для виконання рішення суду, та у зв`язку з відсутністю на своїх рахунках коштів призначених для здійснення оплати згідно рішення суду та відсутністю своєчасного фінансування таких витрат.

Дослідивши доводи поданої заяви про відстрочення виконання судового рішення суд констатує, що обмежене фінансування або неузгодженість дій державних органів з приводу здійснення фінансування не може впливати на наявність чи відсутність обов`язку з виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Суд наголошує, відсутність цільових бюджетних коштів, не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, оскільки при цьому порушується гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року).

За практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Шмалько проти України», суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу. Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків.

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Також, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом, а також в ухвалах Верховного Суду від 03.04.2025 у справі № 560/1080/19, від 13.12.203 у справі № 200/3958/19-а тощо.

Отже, відсутності коштів не є належною підставою для відстрочення виконання судового рішення.

З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що наведені заявником обставини не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду в цій справі. Також суд додатково зазначає, що до суду не було подано належних доказів, які б свідчили про те, що на рахунках відповідача, відкритих у банківських установах на час звернення до суду з заявою, яка розглядається, дійсно відсутні необхідні грошові кошти.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду в цій справі.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 378 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву про відстрочення виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Д.В. Григоров