Справа № 240/22658/25
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/22658/25

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 доплати за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді з 20 грудня 2024 року;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 доплату за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді з 20 грудня 2024 року.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату доплати за вислугу років до суддівської винагороди з 20 грудня 2024 року у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді .

Ухвалою судді від 29.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що функції розпорядника коштів Державного бюджету України нижчого рівня щодо забезпечення діяльності судів Житомирської області покладається на Територіальне управління ДСА України в Житомирській області. Наказом начальника ТУ ДСА України в Житомирській області затверджено Положення про Відділ планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління в Житомирській області, яким затверджено основні завдання відділу, права та обов`язки. Відділ планово-фінансової діяльності в межах своїх повноважень, відповідно до ст.135 Закону 1402-VIII та Положення здійснює, зокрема, нарахування суддівської винагороди та надбавку за вислугу років на підставі наказу Голови суду. Враховуючи те, що відповідний наказ Голови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області про встановлення судді ОСОБА_1 доплати за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 40 відсотків посадового окладу з 20 грудня 2024 року, на адресу Територіального управління не надходив, підстав для здійснення відповідного нарахування немає.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, судом встановлено.

ОСОБА_1 з 20.12.2012 працює на посаді судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Відповідно до довідки Коростенського міськрайонного суду від 14.02.2025, стаж для нарахування щомісячної доплати за вислугу років станом на 14.02.2025 становить 15 років 01місяць 26 днів.

З лютого 2024 року позивачу ТУ ДСА у Житомирській області, при виплаті судової винагороди припинило нарахування та виплату доплати за вислугу років. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного сулу від 07.01.2025 у справі №240/3392/24 визнано протиправними дії ТУ ДСА Житомирській області щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 30 відсотків посадового окладу судді з лютого 2024 року та зобов`язано здійснити нарахування та виплату доплати за вислугу років з лютого 2024 року.

Рішення суду в цій частині набрало законної сили 15 липня 2025 року.

Позивач зазначає, що починаючи з 20.12.2024 їй повинна була виплачуватись доплата за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді, проте така, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача не була встановлена, на підтвердження чого надає розрахункові листи.

Вказані підстави стали наслідком звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Судову владу реалізовують професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні шляхом здійснення правосуддя в рамках відповідних судових процедур.

Приписами статті 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в редакції яка діяла до 28.03.2015, було встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України". Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

При цьому, пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в редакції яка діяла до 28.03.2015, було визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У зв`язку з набранням чинності Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII, до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" були внесенні зміни, зокрема, які стосувалися суддівської винагороди та порядку розрахунку суддівського стажу.

Нормами статті 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Враховуючи, що з 20.12.2024 стаж роботи на посаді судді становить понад 15 років, позивач має право на отримання доплати за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу.

Разом з тим, така доплата відповідачем протиправно позивачу не нараховується та не виплачується, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача, викладені у відзиві не спростовують наявності у позивача права на отримання доплати за вислугу років у вказаному розмірі.

Стаття 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлює, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Конституційний суд України у рішенні від 11.10.2005 по справі №1-21/2005 зазначив, що незалежність суддів є невід`ємною складовою їхнього статусу, конституційним принципом організації та функціонування судів і професійної діяльності суддів.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом мають бути реально забезпечені. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів. Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя і права громадян на захист прав і свобод незалежним судом.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що професійний суддя, через якого в Україні реалізовується судова влада, має встановлені законом гарантії досягнутого рівня незалежності, у томі числі у сфері правового захисту та матеріального і соціального забезпечення, які не можуть бути скасовані або звужені при прийнятті нових законів та інших нормативних актів.

Нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У контексті спірних правовідносин та обставин цієї справи при обранні способу відновлення порушеного права позивача суд ставить у залежність принцип верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі пов`язана із діяльністю територіального органу ДСА України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності судів (стаття 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), відповідно як суб`єкта владних повноважень, діями якого порушено право позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту прав буде зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 доплату за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді з 20.12.2024.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (вул. вул. Б. Лятошинського, 5, м. Житомир, 10014, код 26278626), Державної судової адміністрації України (вул. Липська 18/5, м. Київ, 01601, код 26255795) задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 доплати за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді з 20.12. 2024.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 доплату за вислугу років до суддівської винагороди у розмірі 40 відсотків посадового окладу судді з 20.12.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

25.02.26