Справа № 200/5471/25
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року Справа №200/5471/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 року по 21.01.2023 року грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 21.01.2023 року, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 01 грудня 2025 року, відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду.

19 січня 2026 року до суду надійшла заява представника позивача Реви Олександра Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.

Ухвалою суду від 20 січня 2026 року заяву заяву представника позивача Реви Олександра Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 задоволено частково.

Застосовано судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року встановлено новий строк для подання Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України до Донецького окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

23 лютого 2026 року від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до суду надійшов про виконання рішення суду, відповідно до якого зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 фінансове відділення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснило ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 21.01.2023 року, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

З урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, 19 лютого 2026 року, сформовано платіжний документ (платіжна інструкція №1594 на суму 8049,19 грн) та направлено його для виконання до органу Державної казначейської служби України за місцем обліку.

20 лютого 2026 року орган Державної казначейської служби України повідомив військову частину про виконання вищевказаного платіжного документу, повернувши його у системі електронних платежів з відміткою про здійснення оплати на користь позивача (копія платіжного документа з відміткою про виконання додається).

З огляду на викладене, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 виконано відповідачем в повному обсязі.

До суду від представника заявника надійшли заперечення на звіт, відповідно до яких зазначено, що у звіті військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України лише зазначає, що з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, 19 лютого 2026 року, сформовано платіжний документ (платіжна інструкція №1594 на суму 8049,19 грн) та направлено його для виконання до органу Державної казначейської служби України за місцем обліку. Водночас, у звіті відсутня будь-яка інформація про спосіб та порядок здійснення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 21.01.2023, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.02.2026 4 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Також зазначає, що представником ОСОБА_1 було здійснено розрахунок суми, що підлягає виплаті ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/5471/25 у урахуванням даних зазначених у особових картках на грошове забезпечення за 2020, 2021, 2022, 2023 роки. Так, після здійснення лише перерахунку грошового забезпечення останнього за спірний період, без урахування перерахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, сума коштів, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 за результатами перерахунку повинна складати 301 349 грн. 77 коп.

Враховуючи вищевикладене, наявні усі підстави вважати, що рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/5471/25 не виконано у повному обсязі.

Вирішуючи питання про прийняття звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 НГУ 19 лютого 2026 року, сформовано платіжний документ (платіжна інструкція №1594 на суму 8049,19 грн) та направлено його для виконання до органу Державної казначейської служби України за місцем обліку. 20 лютого 2026 року орган Державної казначейської служби України повідомив військову частину про виконання вищевказаного платіжного документу, повернувши його у системі електронних платежів з відміткою про здійснення оплати на користь позивача.

Проте, до суду не надано достатніх доказів про спосіб та порядок здійснення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 21.01.2023, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

У рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП «Фея» та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а.

У зв`язку із тим, що судом встановлено недостатність доказів виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , оскільки Відповідачем до суду у якості доказу виконання рішення суду надана лише платіжна інструкція, отже, за наслідками розгляду поданого Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України звіту, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо відмови у його прийнятті.

Поряд із цим, частиною 1, 2 ст. 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень, яким в даному випадку є відповідач, про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до звіту, з метою виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 НГУ здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення у розмірі 8049,19 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування відносно командира Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України штрафу у зв`язку з не виконанням рішення.

Отже, зважаючи на встановлення судом недостатність доказів виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25.

Звільнити командира Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від сплати штрафу.

Встановити новий строк для подання Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року по адміністративній справі №200/5471/25 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали із одночасним наданням до суду доказів виконання вказаного рішення суду, зокрема, розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення суду із зазначенням детальної інформації перерахунку всіх видів його грошового забезпечення (у тому числі, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, премії), а також з урахуванням раніше виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 , тощо.

Попередити командира Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна