Справа № 320/52283/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа №320/52283/24

адміністративне провадження №К/990/6431/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №320/52283/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач, Нацкомісія), в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про застосування заходів впливу контрольного характеру від 17.10.2024 щодо ТОВ "Компанія з управління активами "Інвестиційні партнери" (вихідний №14/14/652/С03 від 24.10.2024).

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 19.06.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026, у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції і постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з положеннями пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування цієї підстави скаржник покликається на відсутність висновку у подібних правовідносинах щодо застосування частини першої статті 14 Закону України «Про інститути спільного інвестування» від 05.07.2012 № 5080-VI (далі - Закон № 5080-VI, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 2 розділу ІІІ, пункту 1 частини першої розділу ІV Положення про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльності з управління активами), затвердженого рішенням Державної Комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.08.2013 №1414, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.08.2013 за №1486/24018 (далі - Положення №1414, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у взаємозв`язку із положеннями статей 1000, 1003, 1004, 1006 Цивільного кодексу України.

Також скаржник зазначає про відсутність висновку щодо застосування пункту 13, частини 2 статті 64 Закону № 5080-VI, пункту 6 частини першої статті 2, частини 6 статті 70, частини 25 статті 71 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» від 23.02.2006 №3480-IV (далі - Закон №3480-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у взаємозв`язку з нормами статей 1000, 1003, 1004, 1006 Цивільного кодексу України.

Також, скаржник зазначає про порушення судами норм процесуального права та покликається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Скаржник доводить, що суди прийшли до хибного висновку, що спірний договір доручення прямо суперечить пункту 13 частини другої статті 64 Закону № 5080-VI.

Касаційна скарга містить також й інші доводи щодо неправильного правозастосування норм права судами першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів вважає, що наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, які потребують ретельної перевірки, що у свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні партнери» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №320/52283/24.

Витребувати із Київського окружного адміністративного суду справу №320/52283/24.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб

Суддя В.М. Шарапа