Справа № 342/1112/25
Суддя: Андріюк І. Г.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/1112/25
Провадження № 2-а/342/1/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

секретаря судового засідання Малик Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городенка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

Адвокат Дирбавка Роман Мирославович, звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті та просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 17.10.2025 по справі про адміністративне порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00008379 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 8500 грн; провадження у справі закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 484,48 грн.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що відповідач виніс постанову від 17.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на накладення штрафу у розмірі 8500 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. За змістом постанови позивач допустив рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів на 5,863% (2,345 т) при дозволеній фактичній масі 40 тон. Вважає постанову необґрунтованою. Оскаржувана постанова не містить даних, що за позивачем зареєстрований транспортний засіб VOLVO FN 13.460, д.н.з НОМЕР_1 та інших даних, які визначають позивача як відповідальну особу. Згідно витягу з єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів відомості щодо транспортного засобу VOLVO FN 13.460, д.н.з НОМЕР_1 відсутні. Оскаржувана постанова не містить усіх передбачених відомостей про суб`єкта адміністративної відповідальності, передбачених ст.283 КУпАП, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст..283 КУпАП та Інструкцією.

Ухвалою суду від 18.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

26.11.2025 представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 2,2, свідоцтва про повірку №1778 та №6038 та за вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 8500 грн. На момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури №324 від 14.05.2022. Постановою серії АВ №00008379 від 17.10.2025 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу марки VOLVO FN 13.460, д.н.з НОМЕР_1 на 5,863% (2,345 т) при дозволеній фактичній масі 40 тон. Загальна маса - 47050 кг, з врахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса 42 345 кг, тому твердження позивача про неврахування похибки пристрою при винесенні постанови та про відсутність доказів перевищення нормативних параметрів транспортного засобу є хибними та такими, що не відповідають дійсності.

Відомості, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС. Суб`єкт відповідальності не міг бути встановлений неналежним чином під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, оскільки інформація про відповідальну особу надходить Департаменту реалізації державної політики на нагляду за безпекою на наземному транспорті автоматично, не може бути жодним чином змінена та не піддається сумнівам. До ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

Зафіксований транспортний засіб на праві власності належить юридичній особі, керівником якої є позивач, тому відповідно до ст..14-3 КУпАП він є відповідальною особою за транспортним засобом VOLVO FN 13.460, д.н.з НОМЕР_1 , а тому постанова про накладення штрафу відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

22.01.2026 представник Нагорняка В.М. долучив копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLVO FH 13.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , особлива відмітка: загальний вантажний бортовий-тентований контейнеровоз-С, а також копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу причіпу ZREMB PC 130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особлива відмітка: загальний причіп бортовий-тентований контейнеровоз-Е, власниками яких є ТОВ «ВАГАЛОН». Тому, з урахуванням факту проведеної державної реєстрації зазначених транспортних засобів, як контейнеровозу, відповідачі по справі у межах спірних правовідносин мали класифікувати їх як контейнеровоз, а не автопоїзд. Вимоги ПДР передбачають, що максимальна вага для руху автомобільними дорогами державного значення трьохвісного автомобіля з двовісним причепом (контейнеровозом) дорівнює 44 т, а тому автомобілем позивача не перевищено максимальну допустиму масу під час здійснення спірного перевезення вантажу, загальною вагою 42,3 т.

02.02.2026 представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав додаткові пояснення у справі, проси відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач посилався на те, що перевезення здійснювалося причепом ZREMB PC 130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особлива відмітка: загальний причіп бортовий-тентований контейнеровоз Е. Пункт 22.5 ПДР стосується виключно перевезень з використанням напівпричепу, а не причепу. Транспортний состав, що перевозить вантаж з використанням причепу є автопоїздом, експлуатація якого регулюється окремими нормативними вимогами, зокрема, щодо габаритів та позначення на транспортному засобі (обов`язкова наявність трьох ліхтарів оранжевого кольору на передній частині тягача, що чітко вказує на приналежність до категорії автопоїздів згідно п.30.3 ПДП). Зафіксований транспортний засіб є автопоїздом, максимально допустима маса якого відповідно до п.п. 22.5 ПДР є 40 т, а тому аргументи позивача є безпідставними.

04.02.2026 представник позивача подав додаткові пояснення, де зазначено, що згідно інформації з витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо вантажного автомобіля VOLVO FH 13.460 за VIN-кодом НОМЕР_3 , тип кузова зазначено: бортовий- тентований, з приміткою: контейнеровоз-С, повна маса 26000 кг, маса без навантаження 12700 кг. Також, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо причепа ZREMB PC 130 за VIN-кодом НОМЕР_4 , тип кузова зазначено: бортовий-тентований, з приміткою: контейнеровоз-Е, повна маса 19500 кг, маса без навантаження 6800 кг. Власником зазначених транспортних засобів є ТОВ «ВАГАЛОН». Такі ж за змістом відомості внесені до відповідних свідоцтв про реєстрації вказаних транспортних засобів. Отже, повна маса зазначених транспортних засобів з типом кузова: бортовий-тентований контейнеровоз, складає 45500 кг. Доказів того, що в свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів зазначені недостовірні відомості про тип вантажного автомобіля та причепу, відповідач не надав. Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 06.02.2025 р. № 01602-00220-25 вантажного автомобіля VOLVO FH 13.460, ДНЗ НОМЕР_1 , тип кузова: загальний вантажний бортовий-тентований контейнеровоз-С, зазначений транспортний засіб після технічного контролю визнаний технічно справним. Також, у відповідності до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 06.02.2025 р. № 01602-00219-25 причепа ZREMB PC 130, ДНЗ НОМЕР_2 , тип кузова: загальний причеп бортовий-тентований контейнеровоз-Е, зазначений транспортний засіб після технічного контролю визнаний технічно справним.

Отже, вказані транспортні засоби під час їх експлуатації з 06.02.2025 року по 05.02.2026 р. визнані технічно справними. Віднесення відповідачем зазначених транспортних засобів до категорії «автопоїзд» не відповідає їх технічним характеристикам, оскільки їх державна реєстрації проведена як бортовий-тентований контейнеровоз, що згідно п. 22.5 ПДР передбачає їх комбіновану експлуатацію з максимальною масою навантаження 44 т.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутністю сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що 17.10.2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненком М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

За змістом постанови АВ №.10.2025 року о 12.59 год за адресою М-06, км 54+285, Київська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 13.460, д.н.з НОМЕР_1 та відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5, 86% (2.345 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення: виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, загальна маса 42345 кг, фактичні зафіксовані параметри тз: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь;4 вісь; 5 вісь; відстань між вісями 1-2: 4910 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 6650 мм, 4-5: 1510 мм, навантаження на вісь 1 - 7450 кг, 2 - 10350 кг, 3 - 9800 кг, 4 - 9850 кг, 5 - 9600 кг, загальна маса - 47050 кг.

Згідно з п.п.1 п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті.

За приписами п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: 2) здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 15) здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; 29) у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п.2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п.4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення перевірок на дорозі.

Відповідно до ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2).

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Згідно із ч.2 ст.132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, згідно п. 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Приписи ч. 1 ст. 14-3 КУпАП визначають, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Судом враховується, що приписи ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 7 Порядку № 1174 встановлено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163 (абз. 6 п. 8 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Звертаючись з позовом, представник позивача посилається, зокрема, на те, що відповідачами не враховано, що транспортний засіб є контейнеровозом, а не автопоїздом, та максимальна вага для руху автомобільними дорогами дорівнює 44 тони.

Судом встановлено згідно долучених сторонами документів, що перевезення 02.10.2025 року о 12.59 год здійснювалося транспортним засобом VOLVO FH 13.460, д.н.з НОМЕР_1 , загальна маса якого з врахуванням похибки 42345 кг.

За даними Головного сервісного центру МВС від 01.12.2025 на 02.10.2025 транспортний засіб зареєстрований за ТОВ «ВАГАЛОН».

З відкритих даних «Опендатабот» встановлено, що директором ТОВ «ВАГАЛОН» є ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_5 , СТМ390305, VOLVO FH 13.460, д.н.з. НОМЕР_1 , є загальним вантажним бортовим тентованим контейнеровозом - С; причеп ZREMB PC 130, д.н.з НОМЕР_2 є загальним причепом ПР- бортовим-тентованим, контейнеровозом Е.

Такі ж дані підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, де також вказано, що ОСОБА_1 має право користування.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 06.02.2025 транспортний засіб VOLVO FH 13.460, д.н.з. НОМЕР_1 , загальний вантажний бортовий тентований контейнеровоз - С, причеп ZREMB PC 130, д.н.з НОМЕР_2 , загальний ПР-бортовий-тентований контейнеровозо Е є технічно справними.

Відповідно до Правил приймання вантажів до перевезення затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 контейнери бувають різних типів такі як:- контейнер відкритого типу - контейнер, що не має даху або, в тому числі, бокових, торцевих стінок; - контейнер закритого типу - контейнер, що має жорсткий дах в тому числі дах, що відкривається але закритий під час перевезення, жорсткі бічні стінки, жорсткі торцеві стінки і настил основи; - контейнер з укриттям - контейнер відкритого типу, що має знімне укриття для захисту вантажу.

Отже, матеріали справи, у тому числі фотознімки свідчать, що у спірному випадку здійснювалися саме контейнерні перевезення відповідним транспортним засобом - контейнеровозом.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується перевезення контейнеровозом, при прийнятті спірної постанови неправильно визначено тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу 40 тон, та, як наслідок, здійснено розрахунки перевищення загальної маси транспортного засобу, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначена класифікація транспортних засобів, відповідно до якої транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Частиною третьою ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Відповідно до ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1388 перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

Тобто, після отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якому відображено, що він відноситься до категорії бортового-тентованого контейнеровоза, власник цього транспортного засобу розраховував, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів.

Згідно із положеннями п.2.13 Правил дорожнього руху, транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.

Отже, спеціалізований вантажний сідловий тягач та напівпричіп, як транспортний засіб, приводиться у рух за допомогою сідельного тягача. Сідельний тягач із з`єднаним із ним напівпричепом є транспортним засобом спеціалізованого призначення. Сідельний тягач та з`єднаний із ним напівпричіп, що мають єдину систему гальмування, освітлення, експлуатуються як транспортний засіб з метою перевезення вантажів певних категорій.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.01.2021 у справі №761/33776/19.

У свою чергу Правила дорожнього руху визначають, що автопоїзд (транспортний состав) - це механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою, а експлуатацією транспортного состава є транспортування тягачем причепа згідно із інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

Відповідно до п.30.3 Правил дорожнього руху, на відповідних транспортних засобах, установлюються такі розпізнавальні знаки: «Автопоїзд» - три ліхтарі оранжевого кольору, розташовані горизонтально над передньою частиною кабіни (кузова) з проміжками між ліхтарями від 150 до 300 мм - на вантажних автомобілях і колісних тракторах (класу 1.4 т і вище) з причепами, а також на зчленованих автобусах і тролейбусах.

Суд зауважує, що при здійсненні розрахунку перевищення вагових параметрів відповідачем не було враховано тип тягача та причепа, що використовувався при перевезенні вантажу.

За таких обставин, при встановлені технічних характеристик транспортного засобу VOLVO FH 13.460, д.н.з НОМЕР_1 , особа, яка складала оскаржувану постанову, повинна була ідентифікувати його як вантажний бортовий тентований контейнеровоз та визначати можливе перевищення ним фактичної маси виходячи із максимально дозволеної для контейнеровозів у розмірі 44 тони, а не 40 тон, як було враховано ним при проведенні розрахунків.

Відповідачем в оскаржуваній постанові в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (затвердженого постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019) не встановлено державний номерний знак причепу, внаслідок чого не були встановлені дійсні характеристики таких транспортних засобів та помилково визначена дозволена максимальна маса.

Відповідачем не були встановлені достатні та необхідні відомості щодо технічних характеристик транспортного засобу, який рухався через автоматичний пункт вагового контролю, внаслідок чого була помилково визначена дозволена максимальна маса такого транспортного засобу у розмірі 40 тон, і відповідно необґрунтовано встановлено перевищення максимально дозволеної загальної маси транспортного засобу, що виключає наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони вказаного правопорушення, у зв`язку із чим позов підлягає до задоволення зі скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 132-1, 245, 247, 251, 283 КУпАП, ст.ст. 243-244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 17.10.2025 у справі про адміністративне порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00008379 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 8500 грн.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 484,48 гривень сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, 51, поштовий індекс 03150;

відповідач: головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненко Михайло Володимирович, адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 51, поштовий індекс 03150.

Повний текст рішення складено 23.02.2026.

Суддя Андріюк І. Г.