Справа № 640/21768/20
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 640/21768/20

адміністративне провадження № К/990/50084/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л., суддів - Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року (судді: Оксененко О.М., Ганечко О.М., Кузьменко В.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геологічна Інвестиційна Компанія» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Геологічна Інвестиційна Компанія» (далі - ТОВ «Геологічна Інвестиційна Компанія», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення від 23.07.2020 № 1761167/42337384 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.06.2020 № 8 та зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену позивачем податкову накладну від 12.06.2020 № 8.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС у м. Києві звернулось до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на рішення суду першої інстанції на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції ГУ ДПС у м. Києві подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує на те, що апеляційним судом безпідставно не враховано поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження та наголошує на тому, що вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою завадила відсутність бюджетних асигнувань, що унеможливило сплату судового збору.

Відзиву на скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, при цьому ГУ ДПС у м. Києві не вказало інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Аналізуючи правомірність висновків суду апеляційної інстанції колегія суддів виходить з такого.

Положеннями частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження, прийняття апеляційної скарги можливе лише у випадку наявності поважних причин, підтверджених належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було об`єктивної можливості.

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 06 травня 2025 року, згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку документа в електронному вигляді через систему «Електронний суд» ГУ ДПС у м. Києві отримало в цей же день.

Вперше апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції ГУ ДПС у м. Києві була подана 04 червня 2025 року, однак в подальшому ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року була залишена без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору. Апелянту було запропоновано виправити недоліки апеляційної скарги та у визначений судом строк надати докази сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у м. Києві про продовження строку виконання вимог ухвали без руху та повернуто заявнику апеляційну скаргу у зв`язку з неусуненням ним недоліків у строки, встановлені судом.

Вдруге з апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві звернулось до суду апеляційної інстанції 03 липня 2025 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року поновлено ГУ ДПС у м. Києві строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишено без руху та встановлено строк, протягом якого скаржник має усунути її недоліки, шляхом подання доказів сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року відмовлено ГУ ДПС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та продовжено апелянту строк для усунення недоліків його апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та повернуто заявникові апеляційну скаргу.

Втретє ГУ ДПС у м. Києві звернулось до суду апеляційної інстанції 15 жовтня 2025 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання ГУ ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відмовлено та апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у задоволенні клопотань про продовження строку на усунення недоліків, про відстрочення від сплати судового збору про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на рішення суду першої інстанції на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Слід зазначити, що відсутність фінансування ГУ ДПС у м. Києві, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім вимог КАС України щодо оформлення апеляційної скарги, і, як наслідок, не є поважною підставою для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, податковий орган, як при неодноразовому поданні апеляційної скарги, так і в межах встановленого у подальшому судом апеляційної інстанції строку, не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.

Оцінюючи доводи касаційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що такі ж доводи ГУ ДПС у м. Києві наводило в апеляційній скарзі і вони були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваного судового рішення, їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом норм матеріального або процесуального права при вирішенні судом цього питання, у касаційній скарзі не наведено і не доведено.

Отже, враховуючи, що в даному випадку скаржником було пропущено строк на апеляційне оскарження під час звернення з апеляційною скаргою, а наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, - суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі № 640/21768/20 залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська