Справа № 380/12153/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 380/12153/20 пров. № ЗВ/857/36/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Носа С.П.,

суддів Кухтея Р.В., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву головуючого судді Носа Степана Петровича, суддів Кухтея Руслана Віталійовича, Ільчишин Надії Василівни про самовідвід у справі №380/12153/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа за заявою ОСОБА_1 встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №380/12153/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва протягом тридцятиденного строку, з моменту отримання цієї ухвали, подати до Восьмого апеляційного адміністративного суду звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року по справі №380/12153/20.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду неодноразово відмовлено у прийнятті звітів Окружного адміністративного суду міста Києва про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №380/12153/20 (ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2023, 25.01.2024, 15.10.2024, 04.02.2025). Крім того, судом апеляційної інстанції було накладено на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва штрафи за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року.

20 травня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято ухвалу, якою у прийнятті звіту Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2025 року про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року в адміністративній справі №380/12153/20 за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Накладено на голову ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 81 А; ) ОСОБА_2 штраф у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень за невиконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі № 380/12153/20.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 травня 2025 року, Окружний адміністративний суд міста Києва звернувся з апеляційною скаргою у касаційний адміністративний суд, в якій просив скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року і постановити нове рішення, яким затвердити звіт Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2025 року як такого, що підтверджує виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника Окружного адміністративного суду міста Києва - Армена Карапетяна задоволено частково. Скасовано ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №380/12153/20 про відмову у прийнятті звіту та накладення штрафу та направлено справу в цій частині до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. У задоволенні інших вимог апеляційної скарги - відмовлено.

Головуючий суддя Нос С.П. та судді Кухтей Р.В. та Ільчишин Н.В. подали заяву про самовідвід, мотивуючи її тим, що колегія суддів вже брала участь у вирішенні питання подання звіту на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №380/12153/20 за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та виклала правову позицію з приводу спірних правовідносин, оцінюваних доказів та поданого звіту відповідачем від 07 березня 2025 року, однак ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду за результатами розгляду від 20 травня 2025 року скасована, а справа направлена Верховним Судом на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, а тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості, та з метою дотримання вимог ч.2 ст. 37 КАС України вважають за доцільне заявити собі самовідвід.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце розгляду адміністративної справи повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши пояснення суддів, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заяву головуючого судді Носа Степана Петровича та суддів Кухтея Руслана Віталійовича, Ільчишин Надії Василівни про відвід підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини 2 статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості вважають за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Таким чином, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Стаття 2 Закону України Про судоустрій та статус суддів передбачає, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 Закону України Про судоустрій та статус суддів).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі необхідно враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

З урахуванням Загальної декларації з прав людини (стаття 10), Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) та Бангалорських принципів поведінки суддів для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також заради уникнення атмосфери конфліктності у судовому засіданні, заяву головуючого судді Носа Степана Петровича, суддів Кухтея Руслана Віталійовича, Ільчишин Надії Василівни про самовідвід за доцільне задовольнити у справі №380/12153/20 щодо розгляду звіту Окружного адміністративного суду міста Києва про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у формі заяви від 07.03.2025.

Ч.2 ст.41 КАС України передбачає, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Таким чином, справу необхідно передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів.

Керуючисьст.37, 39, 40, 41, 229 ч. 4, 310, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого судді Носа Степана Петровича, суддів Кухтея Руслана Віталійовича, Ільчишин Надії Василівни про самовідвід у справі №380/12153/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Відвести головуючого судді Носа Степана Петровича, суддів Кухтея Руслана Віталійовича, Ільчишин Надії Василівни від розгляду справи №380/12153/20 (№ЗВ/857/36/22).

Передати справу №380/12153/20 для повторного автоматичного розподілу в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Н. В. Ільчишин