Справа № 200/9813/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Справа№200/9813/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№6) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№6) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№6) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі з 01.03.2018 по 18.07.2022 із застосування абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати Державну установу Бахмутська установа виконання покарань (№6) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 включно у фіксованому розмірі (4463,15 грн. за кожен місяць) у загальній сумі 234 675,31 грн відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у період з 05.11.2001 по 18.01.2023 проходила службу в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», при цьому за час проходження позивачем служби нарахування грошового забезпечення Відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме не нараховувалася та не виплачувалася індексація різниця грошового забезпечення відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Позивач вказав, що бездіяльність відповідача призвела до отримання грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» якою встановлені нові розміри посадових окладів особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, а саме з 01 березня 2018 року. Вказав, що з 01 березня 2018 року ОСОБА_1 був підвищений посадовий оклад за посадою у розмірі 4370 грн. Отже, за період з 01.03.2018 по 01.04.2021 індексація грошового забезпечення Позивачу нараховувалась виходячи з місяця підвищення посадового окладу, а саме березень 2018 року, відповідно до Постанови № 704.

Також вказав, що під час переведення для подальшого проходження служби до іншої установи, спору про виплачені суми не існувало і підстав для перерахунку вже нарахованої та виплаченої суми індексації грошового забезпечення за період проходження служби в державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» немає.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 17.12.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідачів докази у справі.

Ухвалою суду від 18.02.2026 витребувано докази у відповідача.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 проходила службу в Державній кримінально - виконавчій службі України, в державній установі Бахмутська установа виконання покарань (№ 6) з 05.11.2001 (прийнята на посаду інспектора групи по роботі з особовим складом установи).

Згідно Наказу № 7/ОС-23 державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№6) від 16.01.2023 позивач була звільнена з 17.01.2023 з посади старшого інспектора групи з мобілізаційної роботи державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№6), за її ініціативою та направлена для подальшого проходження служби до Державної установи Качанівська виправна колонія (№54), що підтверджується копією довідки Державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№ 6) від 25.08.2025 №5/467 та копією наказу №7/ОС-23 від 16.01.2023.

У період проходження служби нарахування та виплата індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 не проводилася, що відповідачами не заперечується.

Вважаючи, протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правовідносини щодо нарахування і виплати поточної індексації у спірні періоди не є спірним у межах цієї справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі-Закон №1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Положеннями статті 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про індексацію грошових доходів населення порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації цих положень Закону Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року № 1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV"Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п. 4 Порядку).

Відповідно до пункту 6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 липня 2019 року в справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року в справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 у справі № 620/1892/19,від 05 лютого 2020 року в справі № 825/565/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Стосовно позовних вимог щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 18 липня 2022 року із застосуванням абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17 липня 2003 року № 1078.

Так, з 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Ураховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.

Оскільки 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для цього необхідно встановити:

- розмір підвищення доходу позивачки в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачці індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, від 11 травня 2023 року у справі № 260/6386/21 з подібними правовідносинами.

Відповідачем не заперечується, що у період з 1 березня 2018 року по 18 липня 2022 року не вирішувалося питання щодо наявності у позивача права на цей вид індексації у спірний період.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо не вирішення питання про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року по 18 липня 2022 року.

Суд неодноразово витребував у відповідача довідку про виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.01.2018 по 01.05.2018 з відображенням щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, індексації (архівну відомість, тощо).

На виконання вимог ухвали суду відповідач надав довідку про нарахування заробітної плати за січень-квітень 2018 року щодо основних видів грошового забезпечення.

При цьому стосовно додаткових видів грошового забезпечення, відповідач вказав, що у зв`язку із втратою архівних первинних відомостей у довідці немає можливості надати розширену інформацію про виплату грошового забезпечення, саме виплати щомісячної премії, доплати за особливі умови служби, розмір індексації та таємність.

Так, згідно з наданою відповідачем довідкою ОСОБА_1 нараховано у лютому 2018 року 1787,50 грн (з яких: посадовий оклад 1250 грн, оклад за спец.звання 125 грн, надбавка за вислугу років 412,50 грн), у березні 2018 року 7994 грн (з яких: посадовий оклад 4370 грн, оклад за спец.звання 1340 грн, надбавка за вислугу років 2284 грн).

Разом з тим суд не може взяти до уваги таку довідку при розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення позивача, оскільки остання не містить відомостей про додаткові види грошового забезпечення.

Отже, оскільки відповідач не може надати в повному обсязі докази нарахування грошового забезпечення позивачеві, суд використовує інше джерело інформації.

Так, в матеріалах справи міститься індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Ураховуючи, що відповідач не може надати повну інформацію про розмір нарахованого грошового забезпечення, зокрема про додаткові види грошового забезпечення та зазначає про відсутність відомостей про розмір нарахування щомісячної премії, доплати за особливі умови служби, розмір індексації та таємність, суд використовує інформацію з форми ОК-5.

Так, відомості за лютий 2018 року свідчать про нарахування страхувальником ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» (код 08563211) заробітку у розмірі 8794,51 грн, у березні 2018 року 8010,01 грн.

Аналізуючи грошові доходи отримані у лютому 2018 року та в березні 2018 року, суд зазначає, що сума грошового доходу у березні 2018 року в порівнянні з грошовим доходом отриманим у лютому 2018 року становить 784,50 грн (8794,51 8010,01 = (-784,50)).

Отже грошовий дохід позивача у березні 2018 року не збільшився у порівнянні з лютим 2018 року.

Суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100%.

В березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30 %.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100:

1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становила 4463,15 грн.

Отже, враховуючи, що фактичного збільшення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року не відбулося, в період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2022 року включно позивач мав право на нарахування і виплату індексації-різниці в розмірі 4463,15 грн.

При цьому, суд враховує, що відповідач не заперечує щодо ненарахування та невиплати позивачеві індексації-різниці у спірний період.

Спірний період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2022 року включно складає 4 роки 4 місяці 18 днів.

Отже, сума індексації-різниці, яка мала бути нарахована та виплачена позивачу, за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2022 року включно становить: 4463,15 грн. х 52 місяці (12*4+4) + 2591,51 грн (4463,15/31днів*18)= 234675,31 грн.

Стосовно тверджень відповідача щодо відсутності підстав для виплати індексації-різниці грошового забезпечення у зв`язку з переведенням позивача до іншого місця служби, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується звільнення ОСОБА_1 з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» 17.01.2023, отже безпосереднє порушення прав позивача на належне грошове забезпечення у спірний період відбулося з боку відповідача.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, отже позов суд задовольняє повністю.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи Бахмутська установа виконання покарань (№6) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі з 01.03.2018 по 18.07.2022 із застосування абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати Державну установу Бахмутська установа виконання покарань (№6) (місце знаходження: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Ціолковського, 4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 18.07.2022 включно у фіксованому розмірі (4463,15 грн за кожен місяць) у загальній сумі 234 675,31 грн відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/)

Суддя В.С. Дмитрієв