Справа № 320/31591/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Київ справа № 320/31591/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» МОЗ України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:

1. Визнати протиправною бездіяльність Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України (, місцезнаходження: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135) щодо не надання ОСОБА_1 повної інформації щодо запитуваної публічної інформації на запит №П-11 від 21 травня 2025 року.

2. Визнати протиправними дії, бездіяльність Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України (, місцезнаходження: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135) щодо розгляду запиту травня Плоскої Валерії Юріївни від 21 2025 року № П-11 на інформацію не в порядку та не у спосіб, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

3. Визнати протиправною відмову розпорядника публічної інформації Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України (, місцезнаходження: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135) за ненадання достовірної, точної та повної запитуваної публічної інформації, (згідно пункту 7 ч.2 ст.23 Закону України Про доступ до публічної інформації), відповідно до поставлених питань, у запиті на інформацію ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року №П-11.

4. Визнати відповідь №1889/ПІ-02.1-14/-25 від 27 травня 2025 року, надану Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит» МОЗ України (, адреса: м. Київ, вул. В. Чорновола, 28/1) такою, що не містить відповіді по суті запиту, а відтак відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є неправомірною відмовою в наданні запитуваної інформації за інформаційним запитом від 21 травня 2025 року №П-11 ОСОБА_1 .

5. Визнати дії ,бездіяльність Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України (, місцезнаходження: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135) в приховуванні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року № П-11 протиправними.

6. Визнати протиправною бездіяльність Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України (, адреса: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135), яка полягала у не переправлені інформаційного запиту Плоскої Валерії Юріївни від 21 травня 2025року №П-11 належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це ОСОБА_1 , що суперечить вимогам частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

7. Визнати протиправними дії, бездіяльність вчинену Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит» МОЗ України (, адреса: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135), щодо не оприлюднення на офіційному вебсайті публічної інформації, запитаної у пункті 1 та 2 інформаційного запиту ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року №?П-11, а саме:- чинного наказу про створення референтного центру з питань рідкісних (орфанних) захворювань;- чинного затвердженого Положення про референтний центр з питань рідкісних (орфанних) захворювань.

8. Зобов`язати Національну дитячу спеціалізовану лікарню «Охматдит» МОЗ України (, м. Київ, вул. В. Чорновола, 28/1) оприлюднити на офіційному вебсайті, у порядку частини 6 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині запиту ОСОБА_1 від 21травня 2025 року, наступну публічну інформацію, яка станом на дату відповіді №1889/ПІ-02.1-14/-25 від 27 травня 2025 року не була оприлюднена:- чинний наказ про створення референтного центру з питань рідкісних (орфанних) захворювань;- чинне затверджене Положення про референтний центр з питань рідкісних (орфанних) захворювань.

9. Зобов`язати Національну дитячу спеціалізовану лікарню «Охматдит» МОЗ України (, місцезнаходження: вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135) повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 21травня 2025 року за № П-11 в терміни та обсягах ,визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».

10. Зобов`язати Національну дитячу спеціалізовану лікарню «Охматдит» МОЗ України (, вул. В. Чорновола, 28/1, м. Київ, 01135) вчинити певні дії: утриматися від вчинення дій, щодо ненадання своєчасних, повних, правдивих відповідей на інформаційні запити ОСОБА_1 та призводять до системного порушення прав запитувача..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21.05.2025, у встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» порядку, звернулась до відповідача із запитом на отримання публічної інформації. Запит було надіслано того ж дня до електронної адреси відповідача. В своєму запиті запитувала інформацію стосовно надання копій конкретних розпорядчих документів (наказів, положення, складу комісії). Позивач вважає що відповідь на запит є формальною та неповною, не містить запитуваних документів і не відповідає вимогам Закону № 2939-VI, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Крім того, до позовної заяви позивачем подано клопотання про витребування доказів, у якому останній просить витребувати у відповідача запит від 21.05.2025 року, а також усі документи, які були враховані відповідачем станом на дату надання відповіді № 1889/ПІ-02.1-14/-25 від 27.05.2025.

Розглянувши зазначене клопотання, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що копія запиту від 21.05.2025 та відповідь відповідача від 27.05.2025 № 1889/ПІ-02.1-14/-25 вже долучені позивачем до матеріалів справи, а отже відсутня необхідність у їх додатковому витребуванні.

Що стосується вимоги про витребування «усіх документів, які були враховані відповідачем» під час підготовки відповіді, то позивачем не конкретизовано, які саме документи підлягають витребуванню, які обставини вони можуть підтвердити або спростувати, а також не наведено обґрунтування неможливості їх самостійного отримання. Клопотання має загальний характер і фактично спрямоване на невизначене коло документів без належної індивідуалізації.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності передбачених статтею 80 КАС підстав для витребування доказів судом, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення поданого клопотання відсутні.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 03.07.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 21.05.2025 звернулась до відповідача із інформаційним запитом, яким просила надати:

1. Наказ НДСЛ «Охматдит» про створення референтного центру з питань рідкісних (орфанних) захворювань; 2. Положення про цей референтний центр; 3. Наказ про створення Експертної комісії при зазначеному центрі; 4. Наказ про затвердження складу цієї Експертної комісії.

21.05.2025 відповідач отримавши на електронну адресу вказаний запит, направив позивачу інформацію, що такий зареєстровану за номером П-11.

27.05.2025 Адміністрація Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, розглянувши інформаційний запит від 21.05.2025 № П-11, надала відповідь № № 1889/ПІ-02.1-14/-25, яким повідомила, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник надає лише ту інформацію, яка вже створена та задокументована; обов`язку створювати нові документи у відповідь на запит закон не передбачає.

Щодо питань 1- 2 зазначено, що референтний центр з питань рідкісних (орфанних) захворювань створюється наказом МОЗ України, який оприлюднюється на офіційному вебсайті МОЗ. При цьому НДСЛ «Охматдит» не є розпорядником запитуваної інформації, а відтак не має можливості надати відповідь по суті цих питань.

Стосовно питань 3- 4 повідомлено, що раніше заявнику вже надавалися роз`яснення (лист від 13.05.2025 № 1716/3В-02.1-15./-25). Повторно роз`яснено, що Експертна комісія референтного центру є тимчасовим координаційним органом, який створюється за потреби для колегіального вирішення складних питань щодо призначення або відміни лікарських засобів, медичних виробів чи спеціальних дієтичних продуктів для пацієнтів із рідкісними захворюваннями. Її діяльність регулюється Типовим положенням, затвердженим наказом МОЗ України від 07.03.2023 № 436.

Водночас у НДСЛ «Охматдит» потреби у створенні такої комісії не виникало, тому наказ про її створення та окреме положення відсутні і надати їх неможливо.

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненадання запитуваної публічної інформації, звернулась із даним позовом до суду.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Право на доступ до публічної інформації є конституційним правом людини, передбаченим і гарантованим ст.34 Конституції України, яка, у свою чергу, ґрунтується на положеннях ст.10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст.19 Загальної декларації прав людини, статей 18 та 19 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права регламентовано Законом України "Про звернення громадян" та Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності

Статтею 5 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Сфера дії цього Закону не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом (ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 України "Про доступ до публічної інформації").

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації", є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Порядок розгляду і надання відповіді на запит визначено у ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Зокрема, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.1 ст.20 Закону); у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.4 ст.20 Закону).

У частині 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" наведений вичерпний перелік підстав, з яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту на її отримання.

Так розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду

На підставі встановлених судом обставин справи та з урахуванням наведених норм чинного законодавства України, суд зазначає, що відповідачем розглянуто запит позивача та надано відповідь по суті порушеного питання.

Відповідач, у визначений законом строк, листом № 1889/ПІ-02.1-14/-25 від 27.05.2025 повідомив, що референтний центр з питань рідкісних (орфанних) захворювань створюється наказом МОЗ України, який оприлюднюється на офіційному вебсайті МОЗ. При цьому НДСЛ «Охматдит» не є розпорядником запитуваної інформації, а відтак не має можливості надати відповідь по суті цих питань.

Також, щодо запитуваної інформації щодо Експертної комісії референтного центру, відповідачем повідомлено, що потреби у створенні такої комісії не виникало, тому наказ про її створення та окреме положення відсутні і надати їх неможливо.

Доказів, які на противагу позиції позивача щодо відсутності у нього запитуваних документів, свідчать про зворотнє, матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово у своїх постановах, застосовуючи частину першу статті 1 Закону №2939-VI, зазначала про такі обов`язкові ознаки публічної інформації, як документованість, створення (отримання) інформації суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх повноважень або знаходження у володінні цього суб`єкта з інших підстав. Розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована (відображена на матеріальних носіях) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №9901/22/20, від 19.10.2023 у справі №9901/337/21).

Розпорядник може і повинен надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, знаходиться поза площиною правового регулювання доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.02.2025 у справі № 990/324/24).

Таким чином, обов`язковими ознаками публічної інформації є її задокументованість та перебування у володінні розпорядника. Розпорядник зобов`язаний надати лише ту інформацію, яка вже існує, створена або отримана ним у межах здійснення повноважень та зафіксована на відповідних носіях. Натомість обов`язок створювати нову інформацію, формувати документи, які фактично не існують, або здійснювати додаткові аналітичні дії на вимогу запитувача законодавством не передбачений і виходить за межі правового регулювання доступу до публічної інформації.

Оскільки, судом з`ясовано, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений законом, надав відповідь по суті запиту та повідомив про відсутність у його володінні відповідних документів. Підстав для визнання його дій чи бездіяльності протиправними суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Беручи до уваги результати судового розгляду, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» МОЗ України (м.Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 28/1; ).

Суддя Сас Є.В.