Справа № 607/2502/26
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2026 Справа №607/2502/26 Провадження №2-а/607/147/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заплітна І.А., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовною заявою до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5997187 від 23.10.2025.

В позовній заяві позивач просив поновити строк звернення до суду з позовною заявою, як такий, що пропущений з поважних причин.

Як на підставу пропуску строку звернення до суду покликалася на те, що позивачка зазнала значного емоційного потрясіння, оскільки під час спілкування з працівниками поліції їй було повідомлено, що вона нібито не виконала рішення суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та про позбавлення права керування транспортними засобами. Штраф за постановою суду був сплачений нею у повному обсязі, однак вона не розуміла, що до неї було також застосоване додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Окрім цього, на момент вказаних подій позивачка відбувала іспитовий строк за вироком суду. У зв`язку з цим, коли працівники поліції почали повідомляти їй про те, що вбачають у її діях ознаки кримінального правопорушення та викликали слідчо-оперативну групу, позивачка перебувала у стані сильного страху та психологічного напруження. За таких обставин позивачка не могла належним чином усвідомити правову природу складеного щодо неї документа, не зосередила на ньому свою увагу та не зрозуміла, що відносно неї винесено саме постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка може та повинна бути оскаржена в установленому законом порядку. Позивачка не має юридичної освіти, не володіє спеціальними правовими знаннями та об`єктивно не усвідомлювала наявності у неї права на оскарження постанови у десятиденний строк. Лише 23 січня 2026 року, під час ознайомлення разом із захисником з матеріалами кримінального провадження за ч. 1 ст. 382 КК України, позивачці стало відомо про зміст спірної постанови та обставини її винесення, зокрема після перегляду відеозапису. Саме тоді захисником було роз`яснено правову природу вказаної постанови, її юридичні наслідки та право Позивачки на її судове оскарження. Таким чином, з моменту фактичного ознайомлення позивачки зі спірною постановою та усвідомлення нею свого права на судовий захист не минуло десяти днів, а звернення до суду здійснене без зволікань та у максимально стислі строки

Ухвалою судді від 04.02.2026 вказаний адміністративний позов залишено без руху, оскільки позовна заява не відповідала вимогам частини шостої статті 161 КАС України, так як до позовної заяви не додано докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Суд дійшов переконання, що перебування позивачки у стані значного емоційного потрясіння, як про це вказує представник позивача у позовній заяві, не є об`єктивно непереборною обставиною, яка не залежать від волевиявлення особи чи обставиною, яка пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Від-так, суд зробив висновок, що наведені у позові обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Інших причин поважності пропуску строку звернення до суду в позовній заяві не наведено та доказів на підтвердження таких обставин до позовної заяви не долучено.

Для усунення виявлених недоліків позивачу був установлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У десятиденний строк представник позивачки адвокат Заплітна І.А. подала заяву про усунення недоліків, у якій зазначила, що у даній справі об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до суду полягали у: неознайомленні позивачки з матеріалами адміністративної справи; перебуванні позивачки під психологічним тиском у зв`язку з можливим кримінальним переслідуванням; необхідності отримання правової допомоги та доступу до матеріалів провадження. Враховуючи викладені обґрунтування, вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Розглянувши подане клопотання, суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до статті 286 КАСУ, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

До того ж, законодавець визначив таку категорію справ як термінову та встановив в статті 286 КАС України особливості її розгляду, в тому числі спеціальний строк для звернення до адміністративного суду, що складає десять днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та мав можливість вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Судом встановлено, копію постанови серії ЕНА № 5997187 від 23.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_2 отримала 23.10.2025.

Водночас, з позовом про скасування вказаної постанови позивачка звернулася лише 03.02.2026, тобто більш ніж через три місяці.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивачки про те, що об`ктивною перешкодою для своєчасного звернення до суду було не ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, оскільки з копії оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5997187 від 23.10.2025 встановлено, що позивачка ОСОБА_1 отримала її копію, про що свідчить її підпис.

Окрім того, з копії постанови встановлено, що позивачку під підпис було ознайомлено з правами, встановленими ст. 268 КУпАП, в тому числі з її правом користуватися юридичною допомогою адвоката, та оскаржити постанову по справі.

Тому, на переконання судді, навіть у випадку, якщо позивачка не розуміла юридичних наслідків складення відносно неї постанови по справі про адміністративне правопорушення, як про це стверджує представник позивачки, вона не була позбавлена можливості звернутися за правничою допомогою протягом строку, встановленого для оскарження постанови.

Суд також вважає необґрунтованими доводи представника позивачки про перебування ОСОБА_1 під психологічним тиском, що перешкодило їй для своєчасного звернення до суду, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

За таких обставин, суддя доходить переконання, що наведені представником позивачки обставини не є поважними причинами пропуску строку на звернення до суду із позовом про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення. Тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме те, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді від 04.02.2026, усунені не були, оскільки не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, слід повернути позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 169, 294, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. М. Позняк