Справа № 140/15040/25
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/15040/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Бондарук Л.В.,

за участю представника позивача Киричука В.В.,

представника відповідача Розкошнової Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Оснастка» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оснастка» (далі АТ «Оснастка», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області(далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №033760706, №, № від 13.11.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом №2958-п від 03.09.2025 ГУ ДПС у Волинській області призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні земельного податку за 2023 2025 роки та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 2025 роки.

Позивач стверджує, що 27.10.2025 надійшов акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки № 29814/07-06/5797977 від 22.10.2025 з якого слідує, що контролюючим органом на підставі підпунктів 287.1, ст. 287., п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу України встановлено порушення, заниження плати за землю з юридичних осіб, а саме: за 2023 рік в сумі 258 200 грн, за 2024 рік в сумі 656 700 грн., за 2025 рік в сумі 735 500 грн. Всього 1 650 400 грн. На підставі п. 266.1.1, п. 266.1, пп. 266.2.2 п. 266.2, пп. 266.7.5, п. 266.7, ст. 266 Податкового кодексу занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 966 303 грн, в т.ч. 2023 - 483 291,66 грн, 2024 - 207 328,54 грн, 2025 - 124 807 грн, по Іваничівській ОТГ 150 877,80 грн, в т.ч. 2023 - 46 370,70 грн, 2024 - 49 139,10 грн, 2025 - 55 368 грн.

17.11.2025 на адресу підприємства надійшли податкові повідомлення рішення від 13.11.2025 №, №033760706, №, якими встановлено порушення: занижено плату за землю з юридичних осіб та занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером 0:01:008:0064 площею 1,05 га була зареєстрована АТ «Оснастка» 24.07.2023, однак рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5436/23 від 27.11.2023 було скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0064.

Рішенням Волинського адміністративного суду у справі №300/6093/23 від 04.12.2024р було скасовано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:008:0064. Рішення набрали законної сили. Оскільки рішенням суду скасовано державну реєстрацію та право постійного користування земельної ділянки підстав для сплати податку не має.

Стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0054, загальна площа 7,6806 га, місце розташування м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25, то вона перебуває в постійному користуванні позивача і була зареєстрована 23.07.2023. Податок по даній земельній ділянці сплачувалась не в повному обсязі, оскільки 16.03.2021 між позивачем та ПП «ДАВІ БУД» було укладено договір купівлі продажу відповідно до якого позивач передає у власність, а ПП «ДАВІ БУД» приймає визначене майно, і сплачує за нього обумовлену суму.

Майном що відчужується за договором було встановлено 12/100 часток будівлі виробничої, що розташована за адресою м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25, номер нерухомого майна в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно: 107. Пунктом 3.3 було передбачено, що земельна ділянка на якій розташоване це майно переходить у користування покупця на підставі ст.377 Цивільного кодексу України.

10.06.2022 між позивачем та ТзОВ «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання» було укладено договір купівлі продажу виробничого приміщення. Відповідно до пункту 1 якого позивач передає у власність, а покупець приймає виробниче приміщення №3 загальною площею 20147 м. кв. Реєстраційний номер нерухомого майна у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 107, виробниче приміщення розташоване за адресою м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25. Тобто, на переконання позивача, за цими договорами була продана будівля виробничого приміщення.

Для надання земельної ділянки в користування ПП «ДАВІ БУД» звернулося до Нововолинської міської ради з листом №2806/1 від 26.06.2022 у якому просило надати дозвіл на розроблення детального плану території для обслуговування будівлі виробничої. 28.06.2022 з такою ж заявою в листі № 2806/1 до Нововолинської міської ради звернулось і ТзОВ «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання».

23.07.2023 в листі №1913/02-25/2-23 від 26.07.2023 ПП «ДАВІ БУД» було повідомлено про рішення сесії Нововолинської міської ради №24/27 від 18.07.2023 яким було надано дозвіл на розроблення детального плану території для обслуговування будівлі виробничої. 14.09.2023 Позивач звернувся до Нововолинської міської ради із заявою №10/60 від 14.09.2023 в якій просив припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 5,2586 га, у зв`язку з набуттям іншими особами права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на цій ділянці.

16.07.2024 Нововолинська Міська рада звернулась до Господарського суду Волинської області з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права користування земельною ділянкою, припинення права користування такою земельною ділянкою. Рішенням Господарського суду Волинської області від 04.11.2024р. у справі №903/662/24 у задоволенні позову було відмовлено.

19.07.2024 позивач звернувся до Нововолинської міської ради з заявою №10/56 від 19.07.2024 в якій просив надати дозвіл на розроблення технічної документації на земельну ділянку, у зв`язку з набуттям іншими особами права власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці для подальшої передачі в оренду.

06.05.2025 позивач звернувся до Нововолинської міської ради з повторною заявою №10/23 від 06.05.2025 з проханням надати згоду на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки. В листі №3394/02-26/2-25 від 06.06.2025 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради повідомив позивача, що його звернення буде розглянуто сесією Нововолинської міської ради з питань земельних відносин, комунального майна, транспорту, містобудування та архітектури.

Листами №3396/02-26/2-25 від 06.06.2025 та №3396/02-26/2-25 від 06.06.2025 Виконавчий комітет Нововолинської міської ради попросив ТзОВ «Нововолинський завод спеціального технічного обладнання» та ПП «ДАВІ БУД», відповідно, надати схеми розташування земельних ділянок необхідних для обслуговування технічних споруд, що перебувають у власності цих підприємств. Тобто власники будівлі з моменту її придбання намагаються зареєструвати земельну ділянку.

Щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки зазначив, що позивачу на праві власності належать: нежитлове приміщення будівля АБК; нежитлове приміщення будівля інформаційно обчислювальний центр; нежитлове приміщення будівля ГРП; нежитлове приміщення будівля контрольно пропускного пункту. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ці будівлі є приміщеннями виробничого призначення. Цільове призначення будівель не змінювалось.

Стверджує, що АТ «Оснастка» проводить ремонт в приміщенні будівлі виробничого призначення (Будівлі АБК), закуповує обладнання, здійснює виробничу діяльність. На будівлі, які здаються позивачем в оренду податок нараховано в повному обсязі, згідно з чинним законодавством.

Готель «ВАТ Оснастка», що знаходиться за адресою м. Нововолинськ, вул. Винниченка, 18, було продано згідно з договором від 06.09.2016, щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по Іваничівській об`єднаній територіальній громаді. Об`єкти, зазначені в акті про результат перевірки, а саме 2 склади площею 572,9 м. кв. і 119,2 м. кв. що знаходяться за адресою с. Верхнів, вул. Центральна, 16 на обліку позивача не стоять, право власності не зареєстроване.

Враховуючи наведені вище обставини, вважає, що ППР №033760706, №, № від 13.11.2025 винесені ГУ ПФУ у Волинській області протиправно, а відтак підлягають скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу та ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження суддею одноособово (а.с.66).

30.12.2025 на адресу суду від представника ГУ ДПС у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву в якій представник відповідача не погоджується та вважає їх безпідставними у зв`язку з наступним (а.с.73-119).

Щодо встановлених порушень стосовно ППР від 13.11.2025 № вказує, що проведеним аналізом даних ІКС «Податковий блок» встановлено невідповідність площ земельних ділянок, відображених в поданих АТ «Оснастка» податкових деклараціях з плати за землю до Нововолинської ДПІ за 2023-2024 роки та до Володимирської ДПІ на 2025 рік з даними Реєстру, а саме: АТ «Оснастка» не задекларовано земельну ділянку площею 1,05 га з кадастровим номером :01:008:0064.

На підставі вищевикладеного, ГУ ДПС в області надіслано АТ «Оснастка» листи від 22.03.2024 №4101/6/03-20-04-05-06 та від 14.08.2024 №12588/6/03-20-04-05-06 щодо необхідності подання уточнюючих податкових декларацій з плати за землю на 2023-2024 роки та приведення нарахування платежу у відповідність з даними Реєстру. У відповідь на запит ГУ ДПС у Волинській області від 22.03.2024 №4101/6/03-20-04-05- 06 АТ «Оснастка» листом від 03.04.2024 №10/32 повідомлено, що «в Івано-Франківському адміністративному суді розглядалась справа за позовом Нововолинської міської ради про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 1,05 га, яким прийнято рішення скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0064, тому у нього немає підстав декларувати дану земельну ділянку».

У відповідь на запит ГУ ДПС у Волинській області від 22.03.2024 №4101/6/03-20-04-05- 06 АТ «Оснастка» листом від 03.04.2024 №10/32 повідомлено, що «в Івано-Франківському адміністративному суді розглядалась справа за позовом Нововолинської міської ради про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 1,05 га, яким прийнято рішення скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0064, тому у нього немає підстав декларувати дану земельну ділянку».

Встановлено, що в провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебуває розгляд справи №300/6093/23 за позовом Нововолинської міської ради про скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:008:0064 в Державному реєстрі речових прав.

Таким чином, представник відповідача вказав, що станом на дату проведення перевірки державна реєстрація земельної ділянки площею 1,05 га в Реєстрі не скасована.

Проведеним аналізом даних ІКС «Податковий блок» встановлено невідповідність площ земельних ділянок, відображених в поданих АТ «Оснастка» податкових деклараціях з плати за землю до Нововолинської ДПІ за 2023-2024 роки та до Володимирської ДП1 на 2025 рік з даними Реєстру. А саме: АТ «Оснастка» земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0054 замість 7,6806 га задекларована площею 2,4668 га.

Вказує, що рішенням Господарського суду Волинської області від 04.11.2024 у справі №903/662/24 відмовлено у задоволені позову Нововолинської міської ради Волинської області, а саме: скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,6806 га з кадастровим номером :01:006:0054; скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 7,6806 га (кадастровий номер :01:006:0054) за АТ «Оснастка», номер запису 51253052, зареєстровану 02.08.2023 державним реєстратором Рівненської сільської ради Волинської області Синіцькою Надією Павлівною, припинивши право користування на таку земельну ділянку. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 рішення Господарського суду Волинської області від 04.11.2024 залишено без змін. Враховуючи судові рішення по справі 903/662/24 та інформацію з Реєстру, за адресою: м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25 сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0054 площею 7,6806 га і з 02.08.2023року перебуває в постійному користуванні АТ «Оснастка», , а не земельна ділянка площею 24 688 м.кв. без кадастрового номера, яка задекларована в податковій декларації з плати за землю. Ніяких дій щодо поділу, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 070700000:01: 006:0054 не було здійснено».

Станом на дату проведення перевірки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно АТ «Оснастка» зазначено як правокористувач. Зауважує, що земельні ділянки площею 1,05 га та 7,6806 га були зареєстровані в Реєстрі з посиланням на Державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: ВЛ 35, виданий 17.04.1997 року. Отже, встановлено порушення п. 287.1, ст. 287, п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу України занижено плату за землю з юридичних осіб на загальну суму 1 650 400 грн, в т.ч. за 2023 р. в сумі 258 200 грн, за 2024р. в сумі 656 700 грн, за 2025р. в сумі 735 500 грн.

Стосовно ППР від 13.11.2025 № та №033760706 зазначила, що за даними ЄРПН АТ «Оснастка» протягом 2023-2025 надавало в оренду об`єкти нерухомого майна наступним СГД: ТзОВ «Зест М», ТзОВ «Грін компані», ТзДВ «Оснастка Маркет», ПАТ «ВФ Україна».

За даними ЄРПН АТ «Оснастка» направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні на надання за період 2023 - 2024 та з 01.01.2025 по 23.07.2025 послуг оренди нерухомого майна обсягом постачання 2 324 926,46 грн.

Крім того, у зазначеному періоді надавав послуги з оренди обладнання, відшкодування послуг водопостачання орендарем, послуги охорони і прохідної відшкодування послуг орендарем, оренди обслуговуючої території, спільного використання каналізаційних мереж та спільного користування трансформаторною підстанцією.

Крім того, за даними ІКС «Податковий блок» згідно поданої АТ «Оснастка» до контролюючого органу звітності форми 4-ДФ (1-ДФ) «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» за період І квартал 2023 року - IV квартал 2024 року та в січні - червні 2025 року на АТ «Оснастка» обліковувалось 2-3 працівники, що є не співвідносним для здійснення виробничої діяльності. Для прикладу у 1 кварталі 2020 року на АТ «Оснастка» працювало 29 працівників, у 1 кварталі 2021 року - 17 працівників. Зазначене свідчить про нездійснення АТ «Оснастка» виробничої діяльності.

Проведеним аналізом даних ІКС «Податковий блок встановлено, що протягом 2023 - 2025 платником занижено податкові зобов`язання з податку на нерухомість. Так, в поданих до Нововолинської ДПІ податкових деклараціях з податку на нерухоме майно на 2021-2022 рр. задекларовано 2 об`єкти нерухомості - 281,4 кв.м. та 1 069,43 кв.м. (загальна площа 1 353,83 кв.м, коди об`єктів 1251.1» («Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості») та в деклараціях на 2023-2024 рр. та на 2025 р. до Володимир-Волинської ДПІ задекларовані об`єкти нерухомості площею 49,3 кв. м. - будівля контрольно-пропускного пункту - 9,5 кв. м. та будівля ГРП 39,8 кв.м.

Враховуючи вищезазначене, Головне управління ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовної заяви АТ «Оснастка» відсутні.

У відповіді на відзив від 31.12.2025 представник позивача заперечив проти відзиву на позовну заяву та зазначив, що державна реєстрація земельної ділянки площею 1,05 га. з кадастровим номером -01:008-0064 було скасовано рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 300/5436/23, а також рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі № 300/6093/24 було скасовано право постійного користування даною земельною ділянкою, обидва ці рішення набрали законної сили, про що було повідомлено відповідача (а.с.139-143).

Земельна ділянка площею 7,6806 га з кадастровим номером -01:006-0054, що розташована за адресою: м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25, не декларувалась в повному обсязі, оскільки договором купівлі продажу від 16.03.2021, та договором купівлі продажу виробничого приміщення від 10.06.2022 було продано об`єкти нерухомого майна, що розташовані на цій земельній ділянці, про що відповідачу було повідомлено листами № 10/62 від 18.08.2024, та № 10/18 від 28.04.2025.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.156).

12.02.2026 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у яких він зазначив, що ГУ ДПС у Волинській області зазначало про недекларування земельної ділянки площею 1.05 га з кадастровим номером :01:008:0064, в той час як державна реєстрація даної земельної ділянки була проведена позивачем 24.07.2023 (а.с.169-176).

Нововолинська міська рада, як власник даної земельної ділянки, звернулася в суд до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, з тим, що Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області протиправно здійснено реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :01:008:0064 (площею 1.05га), яка знаходиться в межах вже сформованої і зареєстрованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0063. Судом було встановлено, що 24.07.2023 Нововолинською міською радою було передано дану земельну ділянку ТзОВ «Інветиційно керуюча компанія Бюро Інвестиційних Програм» в оренду. Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 26.07.2023.

На запит контролюючого органу було надано пояснення, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5436/23 від 27.11.2023 про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0064, та рішення Волинського адміністративного суду у справі №300/6093/23 від 04.12.2024р., яким було скасовано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:008:0064.

Скасування державної реєстрації земельної ділянки це виключення відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

Крім того податковим органом було зазначено про заниження плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0054, загальна площа 7,6806 га., однак податок по даній земельній ділянці сплачувався не в повному обсязі, оскільки 10.06.2022 була продана будівля виробничого приміщення.

Щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вказав, що позивач має у власності будівлі промисловості, є промисловим підприємством та здійснює виробничу діяльність. Згідно з підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 ст. 266 ПКУ, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку. На будівлю ГРП та будівлю контрольно пропускного пункту та площі, які здаються позивачем в оренду податок нараховано та сплачено в повному обсязі, згідно з чинним законодавством. Готель «ВАТ Оснастка», що знаходиться за адресою м. Нововолинськ, вул. Винниченка, 18, було продано 2016. На сплату будь - яких інших податків у позивача не має підстав.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у заявах по суті справи та просив їх задовольнити, а представник відповідача заперечила та просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДПС у Волинській області №2958-п від 03.09.2025 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка» призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні земельного податку за 2023 2025 роки та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 2025 роки.

22.10.2025 контролюючим органом складено акт №29814/07-06/5797977 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка», яким було встановлено порушення підпунктів 287.1, ст. 287., п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу України встановлено а саме, заниження плати за землю з юридичних осіб, а саме: за 2023р. в сумі 258200 грн, за 2024р. в сумі 656700 грн, за 2025р. в сумі 735500 грн. Всього 1650400 грн. На підставі п. 266.1.1, п. 266.1, пп. 266.2.2 п. 266.2, пп. 266.7.5, п. 266.7, ст. 266 Податкового кодексу занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 966303 грн, в т.ч. 2023 - 483291,66 грн, 2024 - 207328,54 грн, 2025 124807 грн, по Іваничівській ОТГ 150877,80 грн, в т.ч. 2023 - 46370,70 грн, 2024 - 49139,10 грн, 2025 - 55368 грн (а.с.84-87).

13.11.2025 на підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення № (форма «Р») на суму 188 597,25 грн; № (форма «Р») на суму 2 063 000 грн; №033760706 (форма «Р») на суму 1 278 081,25 грн. (а.с.88-90).

Позивач, вважаючи, що висновки, викладені в акті перевірки є необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення протиправними та такими що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з підпунктами 21.1.1 та 21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Як встановлено з матеріалів справи судом, ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу №2958-п від 03.09.2025 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка» ГУ ДПС у Волинській області призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні земельного податку за 2023 2025 роки та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 2025 роки.

22.10.2025 контролюючим органом складено акт №29814/07-06/5797977 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки АТ «Оснастка», яким було встановлено порушення підпунктів 287.1, ст. 287., п. 286.2 ст.286 Податкового кодексу України встановлено а саме, заниження плати за землю з юридичних осіб, а саме: за 2023р. в сумі 258200 грн, за 2024р. в сумі 656700 грн, за 2025р. в сумі 735500 грн. Всього 1650400 грн. На підставі п. 266.1.1, п. 266.1, пп. 266.2.2 п. 266.2, пп. 266.7.5, п. 266.7, ст. 266 Податкового кодексу занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 966303 грн, в т.ч. 2023 - 483291,66 грн, 2024 - 207328,54 грн, 2025 124807 грн, по Іваничівській ОТГ 150877,80 грн, в т.ч. 2023 - 46370,70 грн, 2024 - 49139,10 грн, 2025 - 55368 грн (а.с.84-87).

13.11.2025 на підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення № (форма «Р») на суму 188 597,25 грн; № (форма «Р») на суму 2 063 000 грн; №033760706 (форма «Р») на суму 1 278 081,25 грн. (а.с.88-90).

Щодо податкових повідомлень-рішень № (форма «Р») на суму 188 597,25 грн та №033760706 (форма «Р») на суму 1 278 081,25 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 26 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт (пп. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

За пп. 266.8.1. п. 266.8. ст. 266 Податкового кодексу України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Відповідно до підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податковий кодекс України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема будівлі промисловості, віднесені до класу «Промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку

Суд зауважує, що передусім відповідний об`єкт нерухомості повинен бути віднесений до класу 125 «Промислові та складські будівлі» за Національним класифікатором будівель і споруд НК 018:2023. Саме віднесення до цього класу свідчить про належність будівлі до категорії промислових, тобто таких, що за своїм функціональним призначенням створені для здійснення виробничої діяльності, зберігання сировини, матеріалів, готової продукції, забезпечення виробничого процесу тощо. Визначальним є технічне та функціональне призначення об`єкта, підтверджене правовстановлюючими документами та даними реєстрів.

Другою обов`язковою умовою є використання таких будівель за призначенням суб`єктами господарювання. Тобто будівля має фактично застосовуватися у виробничому процесі або безпосередньо забезпечувати його здійснення. Саме реальне використання у межах господарської діяльності, а не лише формальна наявність статусу промислової будівлі, є визначальним критерієм для звільнення від оподаткування.

Третьою умовою є те, що господарська діяльність, у межах якої використовується будівля, повинна класифікуватися у секціях BF КВЕД ДК 009:2010, тобто охоплювати добувну промисловість, переробну промисловість, постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря, водопостачання, каналізацію, поводження з відходами, а також будівництво. Таким чином, законодавець прямо пов`язує податкову пільгу з діяльністю у сфері виробництва та суміжних галузях реального сектору економіки.

Крім того, обов`язковою умовою є те, що такі будівлі не повинні передаватися їх власниками в оренду, лізинг чи позичку. Передача об`єкта у користування іншій особі змінює характер його використання і виключає можливість застосування пільги, навіть якщо будівля формально належить до класу 125.

Як встановлено матеріалами справи, позивач здійснює господарську діяльність за видами КВЕД 28.99 (виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення), 28.30 (виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства), 25.29 (виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів), 25.62 (механічне оброблення металевих виробів), 33.11 (ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів). Усі зазначені види діяльності належать до секції С «Переробна промисловість» КВЕД ДК 009:2010, яка входить до переліку секцій BF, прямо визначених у підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Отже, характер діяльності позивача є виробничим, пов`язаний із виготовленням машин, устаткування та металевих виробів, їх механічною обробкою та ремонтом, що свідчить про здійснення саме промислової діяльності у розумінні податкового законодавства. Використання належних позивачу будівель виробничого призначення для розміщення обладнання, проведення ремонту, виготовлення продукції та забезпечення виробничого процесу відповідає їх функціональному призначенню та вимогам законодавства.

Таким чином, за умови підтвердження віднесення відповідних об`єктів до класу 125 НК 018:2023, їх фактичного використання у виробничій діяльності позивача, що класифікується у секції С КВЕД ДК 009:2010, та відсутності передачі таких будівель у користування третім особам, наявні правові підстави для висновку про те, що вони не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Судом установлено, що АТ «Оснастка» фактично здійснює господарську діяльність у належних йому приміщеннях виробничого призначення, зокрема у будівлі АБК. Надані до матеріалів справи докази (копія видаткової накладної № 1 від 30.07.2025 на придбання обладнання, акти наданих послуг, документи щодо проведення ремонтних робіт) свідчать про реальне використання вказаного об`єкта у виробничому процесі та про вчинення позивачем дій, спрямованих на модернізацію та забезпечення безперервності виробництва. Отже, будівля АБК використовується за функціональним призначенням у межах здійснення господарської діяльності (а.с.50-54).

Разом із тим судом встановлено, що щодо тих об`єктів нерухомості, які позивач передає в оренду, податок на нерухоме майно нараховано у повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства. Сторони не заперечують факту передачі окремих приміщень в оренду. Таким чином, у цій частині відсутній спір щодо правомірності визначення податкових зобов`язань.

Щодо готелю «ВАТ Оснастка», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що зазначений об`єкт нерухомості відчужений позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2016, укладеного між АТ «Оснастка» та ОСОБА_1 у право власності останнього перейшов будинок спеціаліста /А-2/, загальною площею 219,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0,1219 га., кадастровий номер :02:037:0029 (а.с.11-12). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом міського нотаріального округу Волинської області Пасюк Л.О. та зареєстровано в державному реєстрі за №2817. Відтак, починаючи з моменту переходу права власності до іншої особи, позивач не є власником цього об`єкта та, відповідно, не може виступати платником податку щодо нього.

У відповідності до ч.3, 4, статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Окремо суд дослідив обставини нарахування податку на нерухоме майно по Іваничівській об`єднаній територіальній громаді стосовно двох складів площею 572,9 кв. м та 119,2 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 . Із наданих позивачем доказів, зокрема, актів списання товарів №10 від 30.04.2025 та №11 від 31.03.2025 убачається, що зазначені об`єкти списані, фактично демонтовані та розібрані на будівельні матеріали (а.с.55-56).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податковий кодекс України платниками податку на нерухоме майно є фізичні та юридичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Водночас підпункт 266.2.1 пункту 266.2 цієї ж статті визначає, що об`єктом оподаткування є безпосередньо об`єкт житлової чи нежитлової нерухомості або його частка.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що необхідною умовою виникнення обов`язку зі сплати податку є наявність у особи права власності на об`єкт нерухомості, який існує як об`єкт цивільних прав. У разі відсутності права власності або фактичного припинення існування об`єкта нерухомого майна відсутній і сам об`єкт оподаткування в розумінні статті 266 ПК України.

Контролюючий орган при визначенні податкових зобов`язань повинен виходити з достовірних даних щодо наявності у платника права власності на конкретний об`єкт нерухомості та його характеристик. Якщо ж об`єкт фактично припинив існування, а право власності на нього не зареєстроване за позивачем у спірний період, покладення на нього обов`язку зі сплати податку суперечить вимогам податкового законодавства.

Такі висновки узгоджуються з приписами статті 266 Податкового кодексу України та принципом індивідуальної відповідальності платника податків лише за наявності передбаченого законом об`єкта оподаткування.

Зазначені вище висновки суду щодо застосування підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податковий кодекс України також узгоджуються з правою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №500/6132/23, у якій зазначено, що нежитлові будівлі промислового призначення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно за умови їх використання власником у межах здійснення господарської діяльності та відсутності передачі таких об`єктів в оренду, лізинг чи позичку.

Отже, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 листопада 2025 року №033760706 та № підлягають визнанню протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 13.11.2025 на суму 2 000 063 грн., яке виникло у зв`язку із заниженням плати за землю з юридичних осіб за 2023-2025 роки, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (ПК України) встановлено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За змістом підпунктів 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 ПК України).

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтями 125 і 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на вищезазначені можна дійти висновку, що платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна правова викладена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року (справа №21-804а16) та постанові від 12 вересня 2017 року (справа №21-3078а16), а також Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року (справа №825/308/17), від 19 червня 2018 року (справа №822/2696/17), від 17 грудня 2019 року (справа №804/4739/16).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що за АТ «Оснастка» зареєстровано право постійного користування на земельні ділянки: площею 7,6806 га. з кадастровим номером :01:006:0054 та площею 1,05 га за кадастровим номером :01:008:0064.

Відповідно до рішення Івано-Франківського оружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №300/5436/23 визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:008:0064, розташованої за адресою: Волинська область, місто Нововолинськ, площею 1,0500 га, проведеної 24.07.2023 Державним кадастровим реєстратором Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та зобов`язано Державного кадастрового реєстратора Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведеної 24.07.2023 в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:008:0064, площею 1,0500 га, розташованої за адресою: Волинська область, місто Нововолинськ (а.с.29-33).

Як слідує з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №300/5436/23 залишено без змін.

Разом з тим, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі №300/6093/23, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025, позов задовольнити повністю, зокрема визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :016008:0064 за Акціонерним товариством «Оснастка» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що внаслідок ухвалення вказаних рішень судів скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, проведеної 24.07.2023 в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:008:0064, площею 1,0500 га, розташованої за адресою: Волинська область, місто Нововолинськ і, як наслідок, визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :016008:0064 за Акціонерним товариством «Оснастка» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що є підставою для припинення підстав для нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2023-2025 роки.

Що стосується земельної ділянки площею 7,6806 га. з кадастровим номером :01:006:0054, суд зазначає, що вона розташована за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 25, перебуває у постійному користуванні АТ «Оснастка».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були подані податкові декларації (за видом декларації земельний податок): до Нововолинської ДПІ за 2022-2024 рік та до Володимирської ДПІ за 2025 рік, що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Як вбачається із розрахунку земельного податку (а.с. 167), податковий орган нараховував земельний податок з земельної ділянки площею 5,2137 га, а не з площі 7,6805 га, оскільки 2,4668 га відображена в деклараціях з податку на землю.

Оскільки земельна ділянка площею 5,2137 га. з кадастровим номером :01:006:0054 перебуває у постійному користуванні АТ «Оснастка», тому податковим органом правомірно нараховано земельний податок на дану земельну ділянку.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що податковим органом неправомірно нараховано позивачу земельний податок на земельну ділянку площею 1.05га в сумі 346 252,54 грн (277002,03 грн основного платежу та 69 250,51 грн штрафних санкцій) .

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 13.11.2025 № на суму 346 252,54 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як слідує з матеріалів справи позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір у розмірі 24 224.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у вигляді судового збору в розмірі 22 467,74 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 листопада 2025 року №033760706 та №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 листопада 2025 року № на суму 346 252,54 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь акціонерного товариства «Оснастка» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 22 467 (двадцять дві тисячі чотириста шістдесят сім) гривень 74 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Оснастка» (45401, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Луцька, 25, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, )

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст судового рішення складено 24.02.2026.