Справа № 520/33271/25
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2026 року № 520/33271/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд.10, м. Київ, 01135, ), третя особа: Державне підприємство ІНФОРЕСУРС (вул. Довженка Олександра, буд.3, м. Київ, 03057, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерство освіти і науки України, третя особа: Державне підприємство ІНФОРЕСУРС, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства освіти і науки України викладену в відповіді (рішенні) № 3/11220-25 від 17.12.2025 року у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при поточному здобутті ним освіти Національному технічному університеті Харківський політехнічний інститут: освітній рівень - бакалавр; форма навчання - денна; фінансування - бюджет, а саме: в розділі На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України Про освіту, замість Ні, порушує вказати Так, не порушує.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно зазначено у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 інформацію про порушення ним послідовності здобуття освіти. Вважає вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Представником відповідача надано відзив на позов, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивачем надано відповідь на відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заявлені позовні вимоги та пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_1 здобув в 1998 році повну загальну середню освіту, згідно атестату серії НОМЕР_2 , що виданий 20.06.1998 році.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 :

01.09.2024 почав навчання за освітнім рівнем бакалавр (НРК 6) у Національному аерокосмічному університеті «Харківський авіаційний інститут», а 12.11.2025 року був відрахований з цього закладу освіти;

10.08.2025 року зарахований до навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут»: освітній рівень - бакалавр; форма навчання - денна; фінансування - бюджет; структурний підрозділ: Навчально-науковий інститут хімічних технологій та інженерії; спеціальність: Хімічні технології та інженерія; освітня програма: енергоефективність і комп`ютерна хімічна інженерія; дата початку навчання: 01.09.2025 рік.

Згідно довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 715023 від 02.09.2025 року позивач має лише повну загальну середню освіту (тобто шкільну освіту), а саме: навчався у Великобубнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Роменського району Сумської області. Згідно вищевказаної довідки позивач має: атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , що виданий 20.06.1998 році.

Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО №715023, Інформація про поточне здобуття освіти, щодо позивача, вказано, що поточне здобуття освіти порушує послідовність здобуття освіти відповідно до ст. 10 ЗУ «Про освіту».

Позивач звернувся до Міністерства Освіти та науки України із заявою, в якій просив внести зміни до даних ЄДЕБО, щодо позивача шляхом видалення чи змінити інформацію про наявність порушення послідовності здобуття освіти.

Листом №3/11220-25 від 17.12.2025 року "Про розгляд звернення" Директорат фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України в особі Генерального директора Олега Шарова у внесенні змін до даних ЄДЕБО щодо ОСОБА_1 відмовлено. Відмову аргументовано тим, що після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що відповідно до частин 1, 3 статті 53 Конституції України, кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.93 № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України Про освіту, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Положенням про Міністерство освіти і науки України затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630 (далі Положення про МОН), визначено, що МОН України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, забезпечує формування та реалізації державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності, забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях визначає та регулює Закон України від 05.09.2017 № 2145-VIII "Про освіту".

Згідно частин 1-1 статті 3 Закону України "Про освіту" кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту" визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" передбачено, що рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про освіту" встановлено, що рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.

Згідно з частинами 1-3 статті 40 Закону України "Про освіту" після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.

Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.

Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 статті 5 Закону України "Про вищу освіту" підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:

1) молодший бакалавр;

2) бакалавр;

3) магістр;

4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про вищу освіту", атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи).

Статтею 7 Закону України "Про вищу освіту" встановлено, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.

Установлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

Невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України.

Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

За змістом зазначених правових норм суд доходить висновку, що особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти та набула знання і навички, які відповідають такому рівню у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання відповідної освітньої програми та проходження атестації. Здобуття рівня освіти має підтверджуватися відповідним документом про вищу освіту.

Як зазначалось вище, судом встановлено, що ОСОБА_1 здобув в 1998 році повну загальну середню освіту, згідно атестату серії СМ номер 10517450, що виданий 20.06.1998 році.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 :

01.09.2024 почав навчання за освітнім рівнем бакалавр (НРК 6) у Національному аерокосмічному університеті «Харківський авіаційний інститут», а 12.11.2025 року був відрахований з цього закладу освіти;

10.08.2025 року зарахований до навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут»: освітній рівень - бакалавр; форма навчання - денна; фінансування - бюджет; структурний підрозділ: Навчально-науковий інститут хімічних технологій та інженерії; спеціальність: Хімічні технології та інженерія; освітня програма: енергоефективність і комп`ютерна хімічна інженерія; дата початку навчання: 01.09.2025 рік.

Згідно довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 715023 від 02.09.2025 року позивач має лише повну загальну середню освіту (тобто шкільну освіту), а саме: навчався у Великобубнівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Роменського району Сумської області. Згідно вищевказаної довідки позивач має: атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , що виданий 20.06.1998 році.

Отже, позивач не завершував навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, не отримував диплома бакалавра, як особа, яка успішно виконала відповідну освітню програму, оскільки відрахування означає, що позивачем не було завершено рівень вищої освіти як наступний етап (рівень) освіти.

Відтак, оскільки позивач не завершив навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, його зарахування на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший бакалавр не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту".

З цих підстав суд відхиляє і доводи відповідача про те, що повторне зарахування позивача означатиме, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні вищої освіти, оскільки як уже зазначалося судом, факт здобуття знань і навичок за відповідним освітньо-кваліфікаційним рівнем вищої освіти має підтверджуватися відповідним документом про вищу освіту, наявність якого не підтверджується матеріалами справи, відтак вказані доводи відповідача є необґрунтованими та не враховуються судом.

Стосовно посилання на лист Міністерства освіти і науки України № 1/9758-24 від 03.06.2024р.

Суд акцентує увагу, що з наведених вище положень Закону України "Про освіту" та Закону України "Про вищу освіту" слідує, що єдиним документом, який підтверджує здобутий особою рівень вищої освіти, є саме документ про вищу освіту. Водночас, листи міністерств є службовою кореспонденцією, вони не є нормативно-правовими актами, носять лише роз`яснювальний характер, що неодноразово підкреслював Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №826/2426/16.

Тобто, вказаний вище лист носить інформаційний характер та не тягне для позивача жодних правових наслідків у спірних правовідносинах.

У контексті наведених обставин справи суд доходить висновку, що позивач має рівень освіти повну загальну середню. Згідно відомостей Єдиної державної електронної бази з питань освіти, що, зокрема, відображено в отриманій позивачем довідці, він почав здобувати рівень вищої освіти - бакалавр.

Відтак, інформація, зазначена у довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 02.09.2025р. № 715023 про порушення послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" не відповідає дійсності.

Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 74 Закону України "Про освіту" встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти).

Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - адміністратор Електронної бази) є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.

Створення, ведення та адміністрування Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти здійснюються відповідно до цього Закону та законів України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", "Про захист персональних даних", "Про авторське право і суміжні права" та "Про публічні електронні реєстри".

Суб`єктами ведення Електронної бази є, зокрема, держатель та адміністратор Електронної бази.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620 (далі Положення №620), це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України "Про освіту" (далі - Закон) з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 5 розділу І Положення №620 передбачено, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Основні функції уповноважених суб`єктів у ЄДЕБО визначені розділом ІV Положення №620.

Так, розпорядник ЄДЕБО, зокрема, вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; вносить до ЄДЕБО іншу інформацію, визначену законодавством; забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Технічний адміністратор ЄДЕБО забезпечує: функціонування ЄДЕБО у порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення та веб-сайту з інформаційно-пошуковою системою доступу до відкритих даних, що містяться в ЄДЕБО; структурну систематизацію даних, що містяться в ЄДЕБО, відповідно до державних та/або галузевих класифікаторів; взаємодію ЄДЕБО з іншими автоматизованими системами, інформаційними ресурсами та державними реєстрами у випадках та у порядку, визначених законодавством; оброблення, ведення обліку та зберігання в ЄДЕБО замовлень, поданих суб`єктами освітньої діяльності в електронній формі, на формування інформації, що відтворюється в документах про освіту, студентських (учнівських) квитках державного зразка, в порядку, визначеному розпорядником ЄДЕБО; оброблення в ЄДЕБО інформації про прийом, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти; внесення та верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначена відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО; виконання інших заходів із забезпечення функціонування ЄДЕБО у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

Отже, саме Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо позивача.

При цьому, судом не враховуються посилання відповідача, що вся інформація вноситься навчальними закладами, оскільки в даному випадку позивачем не заперечується правильність внесення інформації щодо здобуття ним освіти, а ставиться під сумнів правомірність здійснення заповнення інформації у довідці стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", яка здійснюється в ЄДЕБО автоматично згідно з алгоритмом, визначеним Міністерством освіти і науки України, який описано в його листі від 03.06.2024 №1/9758-24.

Таким чином, вищий навчальний заклад не має прав та можливості вносити зміни у довідку в частині послідовності здобуття освіти.

Отже, суд зазначає, що процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту", проте Міністерство освіти і науки України в порушення чинного законодавства України не забезпечило неналежного функціонування системи ЄДЕБО.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про не порушення позивачем, послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення позивачем черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

Виходячи із законодавчих приписів та встановлених обставин справи в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 257-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд.10,м. Київ,01135, ), третя особа: Державне підприємство ІНФОРЕСУРС (вул. Довженка Олександра, буд.3,м. Київ, 03057, )про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про не порушення ОСОБА_1 , послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України Про освіту.

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, буд.10, м. Київ, 01135, код) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.