Справа № 348/2524/25
Суддя: Бурдун Т. А.
Дата ухвалення: 2026-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2524/25

Провадження № 2-а/348/5/26

24 лютого 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бурдун Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Мищишин І.Я.,

представника відповідача - Кривонос І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 02.10.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В даній постанові зазначено, що 01 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув особисто військовозобов`язаний ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що перебуває у розшуку. Під час перевірки військово-облікових даних військовозобов`язаного та звірки в АІТС «Оберіг» було виявлено, що даний військовозобов`язаний не з`явився по повістці № 219 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була надіслана Укрпоштою, чим порушив правила військового обліку. Згідно постанови на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000,00 грн. Позивач з даною постановою не погоджується, з наступних підстав. ОСОБА_1 відповідно до даних військового квитка серії НОМЕР_1 взятий на військовий облік у м. Києві 20.09.2022 року за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 . 11.07.2024 року ОСОБА_1 оновив дані у Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до витягу № 242/25/2363/ВТ від 22.09.2025 ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю третьої групи. Оскільки станом на теперішній час більше перебуває у Надвірнянському районі, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на облік за місцем реєстрації. 01.10.2025 офіцером відділу обліку та бронювання лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 20300 про адміністративне правопорушення та призначено розгляд справи на 02 жовтня 2025 року. Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 з рішенням про штраф не погоджується, оскільки про повістку не був повідомлений належним чином та особисто її не отримував. З винесеною постановою не згодний, просить суд скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

14.10.2025 року від представника відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, будь-які підстави для задоволення вимог відсутні.

При цьому зазначає, що 01.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув ОСОБА_1 для взяття його на облік за місцем реєстрації. При перевірці військово-облікових даних відповідно до реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі-Оберіг) виявлено, що позивач знаходиться у розшуку з 15.06.2025 року, як порушник військового обліку, а саме неявка по повістці № 3632806 до ІНФОРМАЦІЯ_6 в ОСОБА_4 в термін до 05.06.2025 року, у якому він перебував з 20.09.2022, номер ШКІ № 219, яка створена автоматично від 26.05.2025 з терміном прибуття до 05.06.2025 року методом доставки УкрПОШТА. Вищевказана повістка направлена на домашню адресу Позивача, вказану як фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . З метою встановлення всіх обставин, викладених у позовній заяві позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_7 направив запит № 1953 від 08.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо надання інформації з приводу направлення повістки позивачу. У відповідь на запит, ІНФОРМАЦІЯ_9 за № 1536/10280 повідомив, що вказана вище повістка була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та направлена поштовим направленням 219 на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Відповідно до трекінгу поштового відправлення 219 воно не було вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Позивач є військовозобов`язаним, на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок та військову службу, про оборону України у тому числі прибувати за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Генеральним штабом Міністерства оборони України, 26.05.2025 була сформована повістка № 3632806, відповідно до якої позивачу необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 з метою уточнення військово-облікових даних.

Повістка надіслана належним чином та Укрпоштою здійснене належне оповіщення, про свідчить відмітка у «Довідці про причини повернення/досилання», а саме: повістка повернулась у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Повістка була сформована відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560). Повістка про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення облікових даних була надіслана позивачеві відповідно до вимог Порядку № 560 і позивач вважається таким, що був належним чином оповіщений про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 (пункт 41 Порядку № 560).

Окрім того, звертає увагу на те, що інвалідність позивач отримав 22.09.2025, а повістка йому була надіслана для явки на 05.06.2025 року. Тобто на момент направлення повістки для уточнення даних позивача у ІНФОРМАЦІЯ_8 були всі підстави, оскільки дані про інвалідність його були відсутні, як і відстрочка від призову по мобілізації на військову службу на підставі ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В свою чергу позивачем не надано будь-яких належних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, а також відсутність протиправності дій ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо винесення постанови №20355 від 02.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача згідно ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому винесену ним постанову слід вважати законною та такою, що прийнята згідно чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Ухвалою суду від 20.01.2026 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 надати суду витяг з реєстру «Оберіг» із зазначенням повних даних з Агрегованої історії щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 (із зазначенням дати змін, уточнення облікових даних).

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що в місті Києві він проживав з 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Адреса по вул. Сержа Лифаря йому не відома, він ніколи там не проживав, про неї він довідався лише від працівників Надвірнянського РТЦК. Жодної повістки про виклик поштою він не отримував. З вересня 2022 року перебував на обліку в Деснянському РТЦК саме за адресою: по АДРЕСА_4 . Для уточнення своїх облікових даних звертався до ЦНАПу, отримав витяг, однак до ТЦК та СП для внесення даних особисто не звертався, працівники ЦНАПу та військомату запевнили його, що такі дані у витягу допускаються. Коли повернувся до Надвірнянського району, то пішов до ІНФОРМАЦІЯ_2 щоб стати на облік, працівники якого йому повідомили, що він перебуває у розшуку. На теперішній час має 3 групу інвалідності.

Представник позивача - адвокат Мищишин І.Я. підтримала позов, просила його задовольнити. Зазначила, що позивачу не було відомо, що йому була направлена повістка, він її не отримував, за адресою, зазначеною у повістці, він ніколи не проживав. Належного підтвердження про те, що повістка була направлена засобами поштового зв`язку, суду не надано. Позивач оновив свої дані через ЦНАП, де йому повідомили, що такий витяг допускається. Строки притягнення закінчилися у липні 2025 року.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що право на уточнення військово-облікових даних у позивача було до 15.06.2024 року, однак, позивач не пройшов до кінця процедуру уточнення даних. Документів, що позивач не проживав в АДРЕСА_3 , суду не надано. Повістка була направлена за адресою, наявною в базі даних Оберіг. Відповідно до Постанови № 560 відмітка про відсутність особи за місцем проживання є його належним повідомленням. Система автоматично підтягує відомості з усіх баз даних та реєстрів. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 виявили позивача як порушника військового обліку, склали протокол та постанову. На момент складення протоколу позивач не уточнив належним чином свої військово-облікові дані.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 84484225 від 21.09.2022, наданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.11).

Відповідно до даних військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 взятий на військовий облік у м. Києві 20.09.2022 року (а.с.12-14).

Згідно витягу № 12024 від 11.07.2024 про актуалізацію даних військовозобов`язаного, особу ОСОБА_1 не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Необхідно звернутися до ТЦК та СП для внесення даних в реєстр (а.с.10).

Відповідно до копії витягу з РЕЗЕРВ + ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться як такий, що перебуває у розшуку з 15.06.2025, причина розшуку- не прибув за повісткою до ТЦК та СП; тип відстрочки п.2ч.1 ст.23, інвалідність 3 групи діє до 16.09.2026, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 ; дата уточнення даних 01.10.2025, зокрема адреси проживання, мобільного номеру телефону, електронної адреси (а.с.112).

Згідно витягу № 242/25/2363/ВТ від 22.09.2025 ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю третьої групи (а.с.15,46).

01.10.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 20300 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.16-17).

02.10.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №20355 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 займається волонтерською діяльністю та є учасником Благодійної організації Благодійний фонд Тернопільського католицького товариства «Обнова» (а.с.67-69).

Представником відповідача разом з відзивом на адміністративний позов надано належним чином завірену копію матеріалів адміністративної справи, в рамках якої було винесено постанову № 20355 від 02.10.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП .

Судом також встановлено, що відповідно до відомостей повістки №3632806 позивача було зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_11 05.06.2025 о 09:00 годині для уточнення даних, повістка була направлена за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.52).

З довідки військово-лікарської комісії № 2025-1002-1046-3969-0 від 03.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 проведено медичний огляд 03.10.2025 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_12 , за висновком ВЛК придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с.54).

Із облікової картки до військового квитка № НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_12 , тип картотеки: картотека вільних залишків, тип під категорії: підлягає призову на військову службу під час мобілізації, порушник ВО з 15.06.2025 (а.с. 49,51).

З відомостей особи з іншого військомату або без прив`язки вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_13 20.09.2022 року, тип картотеки: картотека вільних залишків, тип підкартотеки: підлягає призову на військову службу під час мобілізації, порушник ВО з 15.06.2025 по 14.06.2026. Причина: не прибув вчасно за повісткою до ТЦК та СП (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), створено автоматично; 219 від 26.05.2025 (а.с. 50).

З відомостей особи бази даних « ІНФОРМАЦІЯ_14 » постійне місце проживання (адреса реєстрації) ОСОБА_1 зазначене: АДРЕСА_5 ; взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_7 01.10.2025; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; та АДРЕСА_2 (а.с.48).

З відомостей особи з бази даних «Оберіг» Активне сповіщення: вбачається, що 17.04.2025 на ім`я ОСОБА_1 створено оповіщення номер: 3632806, номер ШКІ 219, метод доставки УкрПоштою, тип: повістка для звірки, статус документа: перевірка даних, з`явитися до 12.06.2025, дата оновлення статусу: 17.04.2025 та 10.06.2025 (а.с.49 зворот).

З копії відповіді ІНФОРМАЦІЯ_11 № 1536/10290 від 13.10.2025 вбачається, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 направлена копія повістки № 3632806 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_11 на 05.06.2025 на 9-00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказана повістка була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервстів, роздрукована та направлена поштовим відправленням 219 на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Відповідно до трекінгу поштового відправлення 219, воно не було вручене в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.53).

01.10.2025 р. уповноваженою особою РТЦК відносно ОСОБА_1 складено протокол №20300 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Зі змісту вказаного протоколу випливає, що 01.10.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що перебуває в розшуку за скоєння правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, а саме неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_15 . Під час перевірки військово-облікових документів даних військовозобов`язаного та звірки з АІТС «Оберіг» було виявлено, що даний військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_15 без поважних причин по повістці № 219, яка була надіслана УкрПОШТОЮ, чим порушив правила військового обліку, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, скоєне в особливий період.

У протоколі позивач власним підписом підтвердив, що отримав другий примірник протоколу. Позивача було повідомлено під підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 02.10.2025 р. о 15:00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначено письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказав, що повістку він не отримував. Додатками до протоколу вказано витяг з АІТС «Оберіг» (а.с.42-44).

02.10.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №20355 відносно ОСОБА_1 за порушення правил військового обліку, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, скоєне в особливий період. Наведеною вище постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн (а.с. 45).

Згідно наданого на ухвалу суду від 20.01.2026 витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» із зазначенням повних даних з Агрегованої історії щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 містяться наступні записи; 11.07.2024: оновлення місця проживання по зверненню особи з « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_1 », також оновлені дані щодо контактного номеру телефону; 17.04.2025 о 17:35 змінено (редагування ОСОБА_5 ) місце проживання ОСОБА_1 з: « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_2 » (а.с.102-11).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Статтями 17 та 65 Конституції України установлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Із початком широкомасштабної військової агресії рф фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права Українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору, в тому числі громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У відповідності до частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону №3543-XII, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також - Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, суд зауважує, що частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 справа №524/5741/16-а).

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і на нього розповсюджується вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі обов`язок з`явитися за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 з 20.09.2022 по 31.10.2025 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_16 , що підтверджується копією відомостей з системи «Оберіг».

У встановленому законом порядку за період з 20.09.2022 по 31.10.2025 ОСОБА_1 не знятий з військового обліку та не отримував відстрочку від військової служби.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 був викликаний повісткою №3632806, до ІНФОРМАЦІЯ_11 на 05.06.2025 на 09:00 год. для уточнення даних з методом доставки УкрПОШТОЮ, повістка згенерована системою автоматично та направлена на адресу: АДРЕСА_6 .

Водночас суд враховує, що позивач заперечує факт його оповіщення, у зв`язку з тим, що повістку було направлено ТЦК не за адресою його зареєстрованого місця проживання, інформація щодо зміни якого була ним підтверджена при оновленні даних 11.07.2025.

Так, у витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» із зазначенням повних даних з Агрегованої історії щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 містяться записи: 11.07.2024: оновлення місця проживання по зверненню особи з « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_1 ».

Зазначення запису від 17.04.2025 о 17:35 щодо редагування ОСОБА_5 місця проживання ОСОБА_1 з: « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_2 » суд оцінює критично, оскільки підставу такої зміни у базі даних не вказано (а.с.102-11). Представник відповідача відомостей щодо підстави такої зміни адреси суду також не надала.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік (приписці до призовних дільниць) відповідно до статті 14 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", віком до 60 років.

Ч.3 ст.14 цього Закону передбачено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Таким чином, повістку було автоматично згенеровано електронною базою за помилковою адресою, однак позивач, в силу приписів закону, не несе відповідальність за некоректну роботу відповідних реєстрів.

Що стосується дотримання відповідачем вимоги процесуального законодавства під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд зважив на наступне.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлюється, зокрема, чи відповідає протокол вимогам закону, чи його складено відповідно до статті 256 КУпАП, чи достатньо матеріалів та доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності тощо (ст.278 КУпАП).

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, якщо за наявними у матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, наявними доказами, не підтверджено події чи складу адміністративного правопорушення, компетентний орган приймає рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення оцінюється правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, чи складено його відповідно до статті 256 КУпАП уповноваженою на те особою та чи діяла посадова особа під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до закону в межах покладених на нього функцій та завдань, про що зазначає у своїй постанові.

Невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема статті 256 КУпАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, відповідність протоколу про адміністративне правопорушення (за формою чи змістом) вимогам закону, складення його уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) уповноважених посадових осіб під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення перевіряється при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №17259 від 01.10.2025, складений офіцером відділу обліку та бронювання лейтенантом ОСОБА_3 за ч.3 ст.210-1 КУпАП не містить часу вчинення правопорушення, зокрема коли саме (дата та час) повинен був з`явитись військовозобов`язаний в РТЦК, тобто день коли ним не вчинені дії, які він повинен був вчинити, що складають порушення певних правил, день виявлення цього порушення. Крім того, зазначена у протоколі суть правопорушення «порушення правил військового обліку» не узгоджується з диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Протокол не містить жодного посилання на конкретне порушення саме цих норм, що робить його зміст таким, що не відповідає вимогам закону.

Крім того, як у протоколі, так і в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_15 без поважних причин по повістці № 219, тоді як сама повістка має номер 3632806.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, проте такий не містить жодного посилання на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому на думку суду він складений із грубим порушенням вимог ст.256 КУпАП та пункт 3 розділу ІІ Інструкції.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про дату та час вчинення правопорушення свідчить про його неповноту та невідповідність вимогам статті 256 КУпАП, а в спірній постанові, яка складена на підставі вказаного протоколу не зазначено таких обставин, хоча відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, а вказані обставини є суттєвими при визначенні наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні.

Разом з тим, притягуючи до адміністративної відповідальності позивача посадова особа відповідача не встановила наявність складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, отже постанова про накладення адміністративного стягнення не містить об`єктивної сторони зазначеного правопорушення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, адже відповідальність за порушення правил військового обліку встановлена статтею 210 КУпАП,

Посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, при встановлені порушень вимог щодо змісту протоколу №20300 від 01.10.2025 на підставі ст.278 КУпАП повинна повернути протокол для дооформлення, відкласти розгляд справи для належного повідомлення або закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП).

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270 (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил №270 передбачено, що поштові відправлення з позначкою Вручити особисто, адресовані фізичним особам, підлягають врученню особисто адресатам або особам, уповноваженим ними на це в установленому порядку. Вручення зазначених поштових відправлень, а також рекомендованих листів з позначкою Судова повістка, адресованих посадовим і службовим особам органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, або за місцем роботи фізичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному в таких органах, підприємствах, установах. Рекомендовані листи з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто підлягають врученню особисто адресатам.

При цьому суд враховує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт вручення позивачу судової повістки про виклик на 05.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_11 , зокрема відомості про отримання повістки або поштове повідомлення із відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання.

Супровідний лист ІНФОРМАЦІЯ_17 від 13.10.2025 про те, що відповідно до трекінгу поштового відправлення 219, воно не було вручене в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, не може бути належним доказом вручення повістки, оскільки доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.

При перевірці трекінгу поштового відправлення на сайті УкрПошти за номером відправлення зазначено, що «Дані про відправлення за номером 219 на даний час відсутні, тому, що не зареєстровані в системі».

За відсутності цих документів неможливо встановити, чи був військовозобов`язаний належним чином повідомлений про виклик, як того вимагає п.41 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Суд зауважує, що з запитом до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо підтвердження направлення та вручення повістки ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся лише 08.10.2025, відповідь отримана 13.10.2025, тоді як оскаржувана постанова прийнята 02.10.2025.

Також суд звертає увагу на те, що у протоколі №20300, додатками до протоколу вказано витяг з АІТС «Оберіг». Так, у витязі з бази даних «Оберіг» зазначено щодо створення повістки для звірки, з`явитися до 12.06.2025 (а.с.49 зворот), тоді як у самій повістці № 3632806 зазначено щодо необхідності явки 05.06.2025 о 9-00 год для уточнення даних.

Щодо строку накладення адміністративного стягнення, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинене позивачем, було виявлено при звірці даних під час його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 01.10.2025, а адміністративне стягнення накладено 02.10.2025.

Разом з тим, суд звертає увагу, що оскільки позивача оголошено в розшук 15.06.2025, так як не прибув за повісткою на 05.06.2025 до ТЦК та СП, а тому адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено (02.10.2025) в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто не пізніше одного року з дня його вчинення (05.06.2025).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За нормою ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16, від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Враховуючи наведені норми права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку. що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У даному випадку посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 не вжила заходів для повного з`ясування обставин справи, в порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності прийняла постанову, яка не відповідає вимогам закону, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Щодо вимог про стягнення судових витрат по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Пунктом 5 частини 1 статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень ст.139 КАС України, а також беручи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, судові витрати позивача у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі наведеного, керуючись статтями 2,5,9,72-73,77-78,134,139,241-246,250,255,268-272,286,295,297 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 20355 від 02.10.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його постановлення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_7 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_18 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 24.02.2026.

Суддя Т.А.Бурдун