Справа № 580/5000/25
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року справа № 580/5000/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Агроантех» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного підприємства «Агроантех» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №463/23-00-09-03-36 від 30.04.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що незначне порушення строку сплати авансового внеску з податку на прибуток не може слугувати підставою для припинення ліцензії позивачу на право роздрібної торгівлі пальним, оскільки під час воєнного стану обумовленого збройною агресією РФ проти України позивач опинився у форс-мажорних обставинах. Також позивач звернув увагу, що запровадження з 01.12.2024 нового виду податку є порушенням принципу стабільності податкових правовідносин, що є підставою звільнення позивача від відповідальності у вигляді припинення дії ліцензії.

За твердженням представника позивача, орган контролю має право провести перевірку дотримання ліцензійних умов провадження діяльності з роздрібної реалізації пального, направити розпорядчий документ про усунення порушень ліцензійних умов та у разі не усунення порушень розглянути питання про повне або часткове припинення ліцензії, однак відповідач вказаних дій не вчинив.

На підставі наведеного позивач вважає зазначене рішення протиправним.

В письмовому відзиві на адміністративний позов представник відповідача просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач не сплатив у встановлені строки авансовий внесок з податку на прибуток в сумі 60000 грн. за квітень 2025 року, тому позивачу правомірно припинено ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, позивачем отримано у податкового органу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер №2400130 термін дії з 05.11.2024 до 05.11.2029 за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, село Іркліїв, вулиця Соборності, буд. 1, АВТОЗАПРАВОЧНА СТАНЦІЯ (АЗС).

Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято рішення від 30.04.2025 №463/23-00-09-03-36 про припинення дії ліцензії №2400130 ПП «Агроантех» на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку з несплатою авансового внеску з податку на прибуток підприємств. Підставою прийняття рішення слугували: лист управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Черкаській області №1522/23-00-04-04-07 від 28.04.2025 та доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами №1072/23-00-09-03-01 від 30.04.2025.

Не погоджуючись із наведеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до п 134.1. ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Законом України від 10.10.2024 № 4015-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану", зокрема, з 01.12.2024 передбачено сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств платниками податку за місця роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з п. 137.12 ст. 137 ПК України платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, зобов`язані сплачувати авансові внески з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця. Авансові внески та податок на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, визначаються у порядку, передбаченому п. 141.14 ст. 141 ПК України.

У відповідності до п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПК України платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, сплачують щомісяця не пізніше двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця, у розмірі, визначеному п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України.

Терміни "роздрібна торгівля пальним", "місце роздрібної торгівлі пальним" вживаються у значеннях, наведених у Законі України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Підпунктом 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України визначено, що авансовий внесок з податку на прибуток підприємств сплачується за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця:

а) у розмірі 60 тис. грн. за кожне місце, крім випадків, передбачених підпунктами "б" і "в" п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України;

б) для місця роздрібної торгівлі пальним, на якому здійснюється реалізація виключно скрапленого газу, у розмірі 30 тис. грн. за кожне місце;

в) для місця роздрібної торгівлі пальним, на якому здійснюється реалізація кількох видів пального і при цьому частка реалізації скрапленого газу в літрах, приведених до температури 15 C у загальному обсязі реалізованого протягом попереднього місяця пального, становить 50 і більше відсотків, у розмірі 45 тис. грн. за кожне місце.

За змістом п.п. 141.14.3 п. 141.14 ст. 141 ПК України авансові внески з податку на прибуток підприємств, сплачені відповідно до п. 141.4 ст. 141 ПК України, є невід`ємною частиною податку на прибуток.

Сплачена протягом звітного (податкового) періоду сума авансових внесків з податку на прибуток підприємств зменшує податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств, розраховані за результатами такого звітного (податкового) періоду за базовою (основною) ставкою, визначеною ст. 136 ПК України, у сумі, що не перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання за такий податковий (звітний) період.

У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного (податкового) року, перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання за такий податковий (звітний) рік, сума такого перевищення не переноситься у зменшення податкових зобов`язань наступних податкових (звітних) періодів.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток не підлягає поверненню платнику податку як надміру та/або помилково сплачені податкові зобов`язання, не може бути зарахована в рахунок інших податків і зборів (обов`язкових платежів) та на неї не поширюється дія положення ст. 43 ПК України.

Відповідно до п.п. 141.14.4 п. 141.14 ст. 141 ПК України грошове зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств вважається узгодженим у момент виникнення такого зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою п.п. 141.14.1 п. 141.4 ст. 141 ПК України для граничного строку сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств до відповідного бюджету.

У разі якщо платник податку не сплачує узгоджену суму авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом строку, визначеного п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПК України, такий платник податків притягається до відповідальності у вигляді штрафу в розмірах, визначених ст. 124 ПК України.

Згідно з п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених у Кодексі, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В силу положень п. 46 ч. 2 ст. 46 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" в редакції, яка набрала чинності та введена в дію з 01 січня 2025 року, несплата суб`єктом господарювання, що отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного п. 141.14 ст. 141 ПК України за податковий (звітний) період є підставою для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Тобто, нормами чинного законодавства, а саме ПК України та Законом № 3817, за порушення, вчинене суб`єктом господарювання, несплату авансового внеску з податку на прибуток підприємств передбачено два види відповідальності: притягнення до відповідальності у вигляді штрафу та прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Як встановлено судом, ПП «Агроантех» не сплачено авансовий платіж у розмірі 60000 грн. за квітень 2025 року, що стало підставою винесення оскарженого рішення. Проте слід зазначити, що за результатами проведеного аналізу сплачено авансові внески з податку на прибуток підприємств які здійснюють роздрібну торгівлю пальним у травні 2025 року в неповному обсязі ПП «АГРОАНТЕХ» - по 1 заправці при необхідному авансовому внеску у розмірі 60 тис грн сплачено 30 тис грн (платіжне доручення №2321 від 20.05.2025), чим порушено абзац 1 пп. 141.14.1 п.141.14 ПК України.

Отже, висновки акту перевірки знайшли своє відображення в ході судового розгляду спору, тому оскаржене рішення прийнято правомірно.

Сплата позивачем авансових внесків після прийняття оскарженого рішення не свідчить про дотримання позивачем податкової дисципліни та не може слігувати підставою для скасування оскарженого рішення з підстав, яких не існувало на дату його ухвалення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в задоволенні позову відмолено, тому понесені судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО