Справа № 340/3478/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/3478/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №71 від 22.05.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2025 та вирішити питання про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 02.03.2015 №213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2025 апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 залишено без змін.

31.12.2025 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2025 у справі №340/3478/25.

26.01.2026 через підсистему «Електронний суд» до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 у справі № 340/3478/25 за нововиявленими обставинами в частині позовних вимог щодо застосування статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до обрахунку її спеціального страхового стажу за Списком №2.

Підставою для звернення із вказаною заявою, на переконання позивача, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме те, що Єлизаветградківський психоневрологічний інтернат має ліцензію з медичної практики за спеціальностями: організація і управління охороною здоров`я, терапія, психіатрія; за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа. Тобто, зазначений заклад здійснює медичну діяльність у сфері охорони здоров`я, за напрямком «психіатрія» (діяльність пов`язану з наданням психіатричної допомоги), а отже є психіатричним закладом охорони здоров`я у розумінні статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не суто закладом соціального захисту. Відтак, періоди її роботи у Єлизаветградківському психоневрологічному інтернаті з 20.05.1994 по 03.01.1996, з 25.03.2001 по 02.08.2001 та з 01.01.2004 по 04.08.2005 відповідно до статті 60 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» мають бути зараховані до пільгового страхового стажу за Списком №2 у подвійному розмірі.

Поряд з цим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зарахування періодів роботи позивача у такому закладі до страхового стажу у подвійному розмірі, суд з урахуванням Типового положення про психоневрологічний інтернат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 №957, та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дійшов висновку, що Єлизаветградківський психоневрологічний інтернат здійснює діяльність у сфері соціального захисту з надання послуг з догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та інвалідів, а тому не є психіатричним закладом охорони здоров`я у розумінні статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стверджує, що нововиявлена обставина наявності у Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату ліцензії з медичної практики існувала на дату ухвалення рішення суду 24.06.2025, але не була і не могла бути відома ні сторонам, ні суду, адже лише 26.06.2025 позивачем отримано витяг відомостей Ліцензійного реєстру Міністерства охорони здоров`я України з медичної практики.

30.01.2026 ухвалою суду відкрито провадження в справі №340/3478/25 за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

13.02.2026 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області через підсистему «Електронний суд» подала суду заперечення на заяву позивача, у яких зазначає, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі, а у даному випадку ОСОБА_1 отримала витяг про наявність у Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату ліцензії на здійснення медичної діяльності діяльність (у сфері охорони здоров`я), за напрямком «психіатрія», тобто діяльність пов`язану з наданням психіатричної допомоги 26.06.2025, після ухвалення судом рішення у справі. Крім цього, не вважаються нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону. З урахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

24.02.2025 заявник подала суду додаткові пояснення, у яких більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Просила розглянути справу за її відсутності.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у запереченнях на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявила клопотання про розгляд справи без участі Головного управління.

Частинами 1 та 2 статті 368 КАС України передбачено, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених заявником в основу заяви ро перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень. Відповідно до частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписами частин 2 та 3 статті 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Відповідно до частини 6 статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Аналіз наведених норм свідчить, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Указана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.07.2022 у справі №560/1778/19.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Указана позиція наведена Верховним Судом у постанові від 02.05.2018 у справі №303/3535/16.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі №800/578/17 навела правову позицію, згідно якої необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України є те, що:

по-перше, вона існувала на час розгляду справи;

по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи;

по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №552/137/15-ц та постанові від 07.09.2020 у справі №820/5989/15.

Разом з тим, частиною 4 статті 361 КАС України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.

Поряд з цим, обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.

На підтвердження наявності підстав для перегляду рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 у справі № 340/3478/25 за нововиявленими обставинами заявник зазначає, що згідно отриманого нею витягу з Ліцензійного реєстру МОЗ України Єлизаветградківській психоневрологічний інтернат є медичним закладом, адже має ліцензію з медичної практики за спеціальностями: організація і управління охороною здоров`я, терапія, психіатрія; за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа вказує на здійснення ним медичної діяльності у сфері охорони здоров`я, за напрямком «психіатрія». Наведене, у свою чергу, є підставою для зарахування періодів її роботи з 20.05.1994 по 03.01.1996, з 25.03.2001 по 02.08.2001 та з 01.01.2004 по 04.08.2005 відповідно до статті 60 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» до пільгового страхового стажу за Списком №2 у подвійному розмірі.

З цього приводу суд зазначає, що згідно наданого позивачем Витягу з відомостей з Ліцензійного реєстру МОЗ з медичної практики №17-05//3416 від 26.06.2025 наказ Міністерства охорони здоров`я України № 1752 про видачу Єлизаветградківському психоневрологічному інтернату ліцензії з медичної практики за спеціальностями: організація і управління охороною здоров`я, терапія, психіатрія; за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа, датований 06.08.2019, а позивач просить зарахувати у подвійному розмірі періоди роботи з 20.05.1994 по 03.01.1996, з 25.03.2001 по 02.08.2001 та з 01.01.2004 по 04.08.2005. Докази про віднесення інтернату у спірні періоди до закладів з надання психіатричної допомоги та наявності відповідної ліцензії у матеріалах справи відсутні.

Крім цього, наявність ліцензії з медичної практики не спростовує наведених у Типовому положенні про психоневрологічний інтернат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 №957, мети створення та завдань такого закладу для соціального захисту, як психоневрологічний інтернат. Також, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців єдиним видом діяльності Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату є "Надання послуг догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та інвалідів", тобто діяльності у сфері соціального захисту з надання послуг з догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та інвалідів.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представник позивача вказує, що з метою обґрунтування доводів позовної заяви, до закінчення розгляду справи судом першої інстанції, позивачем було направлено запит на публічну інформацію, шляхом заповнення бланк-форми на сайті Міністерства охорони здоров`я України, щодо наявності відповідної ліцензії у Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату. Лише 26.06.2025 нею було отримано витяг з відомостей з Ліцензійного реєстру МОЗ з медичної практики №17-05//3416. Позивач наголошує, що такий витяг не є новим доказом, а є саме нововиявленою обставиною, оскільки ліцензія існувала ще з 06.08.2019.

З цього приводу суд зазначає, що ліцензійний реєстр з медичної практики формує та веде Міністерство охорони здоров`я в електронній формі з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних». Доступ до інформації про медичний заклад чи фізичну особу-підприємця є відкритим на офіційному сайті Міністерства за посиланням https://moz.gov.ua/uk/licenzijnij-reyestr. Тому ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість одержати відповідні відомості стосовно Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату у будь-який час як до, так і під час розгляду справи без звернення із запитом.

Отже, така обставина могла бути відома заявникові на час розгляду справи, а відповідні докази надані суду у встановленому процесуальним законом порядку.

Крім цього, суд повторно зазначає, що не є нововиявленими обставинами, обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону.

Як вбачається з програми "Діловодство спеціалізованого суду", одним із доводів позивача як у апеляційній, так і касаційній скаргах на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 і була обставина наявності у Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату діючої медичної ліцензії, а відповідний витяг відомостей з Ліцензійного реєстру МОЗ з медичної практики №17-153416 від 26.06.2025 та скрін-шот реєстру долучалися нею в якості додатків до скарг.

Таким чином, обставина наявності у Єлизаветградківського психоневрологічного інтернату діючої медичної ліцензії, на яку посилається позивач, не відповідає критеріям пункту 1 частини другої статті 361 КАС України та не є нововиявленою.

Відповідно до частини 4 статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Доводи, якими ОСОБА_1 вмотивовувала необхідність перегляду рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 у справі №340/3478/25 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться виключно до незгоди з вказаним судовим рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів, вже досліджених судами у процесі розглянутої справи, проте це не є підставою для перегляду справи саме за нововиявленими обставинами.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення ЄСПЛ у справі "Ryabykh v. Russia" від 24 липня 2003 року).

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 248, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 25 лютого 2026 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК