Справа № 300/161/26
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2026 р. справа № 300/161/26

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови старшого державного виконавця про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - позивач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Олесі Герелевич щодо винесення постанови від 30.12.2025 ВП №76047008 про накладення штрафу;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Олесі Герелевич від 30.12.2025 ВП №76047008 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в провадженні посадової особи відповідача перебуває виконавче провадження №76047008 з примусового виконання виконавчого листа №300/3828/24, виданого 03.09.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 27.09.2025 №0900-0903-5/51552 повідомило старшого державного виконавця про виконання рішення суду, з наданням підтверджуючих документів зокрема копії рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Також повідомлено, що заборгованість за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 в сумі 183496,98 грн, внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України 04.09.2024 та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішення суду законної сили. Відповідачем 24.12.2025 повторно направлено вимогу про виконання рішення суду у справі №300/3828/24. На виконання зазначеної вимоги старшого державного виконавця, позивачем на адресу відповідача направлено лист №0900-0903-5/311 від 02.01.2026 з підтверджуючими документами про виконання рішення суду, проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Однак, незважаючи на повідомлення про виконання рішення суду, відповідачем винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. Позивач зазначає, що постанова про накладення штрафу виноситься тільки у випадку невиконання рішення суду станом на момент винесення такої постанови, а оскільки рішення суду було виконано, то підстав для застосування до позивача штрафу немає. У зв`язку з цим просить позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 даний позов залишено без руху. Надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору (а.с.31-32).

28.01.2026 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено документ про сплату судового збору (а.с.34-35).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Розгляд даної справи призначено на "19" лютого 2026 року о 14:30 год,(а.с.38-39).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 11.02.2026, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №76047008 з примусового виконання виконавчого листа №300/3828/24 від 03.09.2024, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській провести виплату нарахованої пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахованої у порядку постанови КМУ від 09.12.2021 № 1307 з 01.12.2022, відображену у протоколі (розпорядженні) у повному обсязі, з урахуванням всіх доплат, надбавок та індексації без обмеження, починаючи з 01.04.2024. 16.09.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказано, що Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області листом від 27.09.2024 повідомлено про виконання рішення суду з 01.04.2024 шляхом проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 розмір якої склав 54192,83 грн, та проводиться щомісяця. Доплату за період з квітня 2024 по вересень 2024 в сумі 183496, 98 грн, включено в реєстр, виплата за яким буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету. Оскільки боржником рішення суду виконане частково, 30.12.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн. Також представником відповідача зазначено, що за наявності обставин, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі (ускладнюють його виконання) або роблять його виконання неможливим ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не було позбавлене права на звернення до суду в порядку ст.263 КАС України з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. На переконання представника відповідача, вказане свідчить про відсутність у ГУ ПФУ в Івано-Франківській області поважних причин невиконання судового рішення (а.с.44-49).

Представник позивача 19.02.2026 подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.65).

Таким чином, представник позивача в судове засідання 19.02.2026 не з`явився, подавши попередньо клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся завчасно та належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі поданих сторонами доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позовну заяву, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, судом встановлено такі обставини.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №300/3828/23 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови виплати нарахованої у повному обсязі пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01.04.2024 у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з обмеженням її розміру 10-ма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність на підставі приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести виплату нарахованої пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу в зоні відчуження, призначеної відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахованої у порядку постанови КМУ від 09.12.2021 № 1307 з 01.12.2022, відображену у протоколі (розпорядженні) у повному обсязі, з урахуванням всіх доплат, надбавок та індексації без обмеження, починаючи з 01.04.2024.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №300/3828/24 набрало законної сили 29.08.2024.

03.09.2024 видано виконавчий лист по справі №300/3828/24 (а.с.53).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночко В.Ю. 16.09.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76047008 з виконання виконавчого листа №300/3828/24, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 03.09.2024 (а.с.54-55).

Згідно зі змістом пункту 2 зазначеної постанови, скерованої органу пенсійного забезпечення, головним державним виконавцем доведено до відома боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 27.09.2024 №0900-0903-5/51552 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило державного виконавця, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №300/3828/24 виконано в повному обсязі. Головним управлінням на виконання зазначеного рішення суду 01.04.2024 проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . Розмір перерахованої пенсійної виплати склав 54 192,83 грн, виплата якої проводиться щомісяця. Доплату за період з квітня 2024 по вересень 2024 в сумі 183496,98 грн., включено в реєстр, виплата за яким буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету. Також, зазначено, що фактично виконавче провадження №76047008 з виконання виконавчого листа №300/3828/24, виданого судом 03.09.2024, відкрито 16.09.2024, після того як ОСОБА_1 в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, на підставі судового рішення здійснено перерахунок пенсії та забезпечено її виплату (зворот а.с.55-57).

26.12.2024 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герелевич О.М. направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вимогу виконавця від 24.12.2025 про виконання рішення суду (а.с.59.)

30.12.2025 Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герелевич О.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №300/3828/24, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 03.09.2024, винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання боржником рішення суду та вимог державного виконавця на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі статей 63,75 Закону України «Про виконавче провадження», накладено штраф у розмірі 5 100 грн. (зворот а.с.60-61).

Не погодившись з такими діями відповідача та даною постановою позивач звернуся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII).

Згідно частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до статті 2 Закону №1404-VІІІ виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону №1404-VІІІ визначено підстави початку примусового виконання рішення виконавцем.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид та обсяг яких залежить від характеру правовідносин, суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання та мотивів рішення, яке примусово виконується.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте цього не зробив.

Судом встановлено, що листом від 27.09.2024 №0900-0903-5/51552 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило державного виконавця про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №300/3828/24. Зокрема, що Головним управлінням на виконання зазначеного рішення суду 01.04.2024 проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . Розмір перерахованої пенсійної виплати склав 54 192,83 грн, та проводиться щомісяця. Доплату за період з квітня 2024 по вересень 2024 в сумі 183496,98 грн., включено в реєстр, виплата за яким буде проведена при наявності фінансування з Державного бюджету.

Зі змісту зазначеного листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області причиною невиплати ОСОБА_1 суми нарахованої на виконання рішення суду доплати 183496,98 грн, за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 є відсутність з Державного бюджету фінансування на відповідні цілі.

Частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із пунктами 20, 23 статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтвердних документів чи при включенні до платіжних документів недостовірної інформації, а також безпідставна відмова у проведенні платежу органами Казначейства України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно положень підпункту 4 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат.

Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України, в тому числі і позивачем, виключно за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат територіальними органами Пенсійного фонду України не має. Фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення територіальним органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №51 від 26.09.2024 про перерахунок пенсії, на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 і її розмір з надбавками склав 54192,83 грн (а.с.24-25).

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №145 від 26.09.2024 нарахована за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 доплата в сумі 183496,98 грн, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України, внесена в Реєстр судових рішень та буде виплачена при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішення суду законної сили (зворот а.с.57).

Суд зазначає, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування бюджетної програми на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волевиявлення територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у цьому випадку, штрафу.

Невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у розглядуваному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічні праві висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20, від 31.05.2022 у справі №360/940/20.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в межах своєї компетенції вчинено дії для забезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №300/3828/24 відповідної суми заборгованості, проте її невиплата зумовлена виключно відсутністю необхідних бюджетних асигнувань, які мали б бути виділені з державного бюджету на цю мету. Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

В свою чергу відповідачем не надано оцінки наявності поважних причин не проведення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області виплати заборгованості ОСОБА_1 та вжиття пенсійним органом заходів щодо виділення бюджетних коштів для здійснення відповідної виплати, не встановлено вини та умислу щодо невиконання виконавчого листа, не встановлено факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин, що зумовило протиправне прийняття спірної постанови.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герелевич О.М. від 30.12.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №76047008 як таку, що постановлена необґрунтовано та без відповідної правової підстави.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано платіжну інструкцію № 267 від 28.01.2026 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3328,00 грн. (а.с.35).

Зважаючи на задоволення позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 3328,00 грн, судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Герелевич Олесі Миколаївни від 30.12.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №76047008.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ - 43316386, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Скільський І.І.