Справа № 320/19837/25
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛАз:

У квітні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови проводити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації установленої, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсійних та додаткових заходів підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01 березня 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації установленої, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсійних та додаткових заходів підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01 березня 2025 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи №320/19837/25.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у строк до 29 грудня 2025 року надати суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 та розрахунки пенсії за вислугу років станом на 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року, 01 березня 2024 року, 01 березня 2025 року, продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 17 грудня 2025 року о 21:04 год.

Станом на 23 січня 2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року не виконано, не надано витребуваних доказів або письмових пояснень із зазначенням причин неможливості їх подання.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року повторно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у строк до 06 лютого 2026 року надати суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 та розрахунки пенсії за вислугу років станом на 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року, 01 березня 2024 року, 01 березня 2025 року. Обов`язок щодо виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року про витребування доказів покладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Бойко О.В.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року доставлена до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 26 січня 2026 року о 12:36 год.

Станом на 20 лютого 2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року не виконано, не надано витребуваних доказів або письмових пояснень із зазначенням причин неможливості їх подання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст. 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживанням процесуальними правами є, зокрема, дії, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Колегія суддів звертає вагу на те, що з метою повного та об`єктивного розгляду справи ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року та від 26 січня 2026 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати суду:

- матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 ;

- розрахунки пенсії за вислугу років станом на 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року, 01 березня 2024 року, 01 березня 2025 року.

Між тим, всупереч положенням ст.ст. 14, 44, 45 КАС України, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не виконано процесуальний обов`язок, покладений на останнього судом, а саме не виконано вимоги ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року та від 26 січня 2026 року, які набрали законної сили, що свідчить про зловживання правами та невиконання процесуальних обов`язків, що призводить до безпідставного затягування судового процесу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 22 січня 2026 року по справі №120/14531/23 ненадання суду витребуваних доказів і неповідомлення про причини неможливості їх подати є підставою для накладення штрафу, як заходу процесуального примусу, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 149 КАС України.

Статтею 144 КАС України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ст. 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних,

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків;

2) неодноразового зловживання процесуальними правами;

3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (ч. 6).

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 7).

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом (ч. 8).

Відтак, з огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві системно не виконуються процесуальні обов`язки, покладені на нього судом, що призвело до суттєвого затягування судового процесу та є грубим порушенням норм процесуального права та фактично ігноруванням судових рішень, які набрали законної сили, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Бойко О.В. в дохід Державного бюджету України штрафу у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 998,40 грн (3328,00 грн.*0,3 = 9084,00 грн.) за системне невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Керуючись ст.ст. 80, 144, 149, 321, 328 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Застосувати до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Бойко Олени Володимирівни захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку ч. 1 ст. 149 КАС України.

Стягнути в дохід Державного бюджету України з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), штраф у сумі 998,40 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 40 коп.) на рахунок Державної судової адміністрації України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5).

Повторно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) у строк до 10 березня 2026 року надати суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) та розрахунки пенсії за вислугу років станом на 01 березня 2022 року, 01 березня 2023 року, 01 березня 2024 року, 01 березня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у разі неможливості подання зазначених доказів, надати суду до 10 березня 2026 року письмові пояснення щодо неможливості подання таких доказів з відповідними обґрунтуванням та документальним підтвердженням.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до вимог ч. 5 ст. 149 КАС України.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Державна судова адміністрація України (, місцезнаходження: 00020, м. Київ, вул. Липська, 18/5).

Боржник: начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Бойко Олени Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена відповідно до ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку