Справа № 420/40707/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пекного А.С.,

секретаря судового засідання - Павлишина І.М.,

за участю представника відповідача - Губського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі № 420/40707/24 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.12.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 27.12.2024 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі № 420/40707/24 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - скасовано в частині зобов`язання вчинити певні дії.

Прийнято нове рішення в цій частині, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 27.12.2024 року включно, а саме «індексацію-різницю» в сумі 3 533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 60 копійок на місяць у загальній сумі 246 896 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 05 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 року залишено без змін.

18.02.2026 ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі №420/40707/24 із «зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 27.12.2024 року включно, а саме «індексацію-різницю» в сумі 3 533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 60 копійок на місяць у загальній сумі 246 896 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 05 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078» на «стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації-різниці з 01.03.2018 року по 27.12.2024 року у розмірі 246 896 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) грн. 05 копійок».

Заява мотивована тим, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасовано в частині зобов`язання вчинити певні дії. Прийнято нове рішення в цій частині, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 27.12.2024 року включно, а саме «індексацію-різницю» в сумі 3 533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 60 копійок на місяць у загальній сумі 246 896 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 05 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 набрало законної сили і залишається невиконаним більше двох місяців, тому наявні передбачених абзацом 2 частини 3 статті 378 КАС України підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 19.02.2026 призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у судовому засіданні на 25 лютого 2026 року об 11:00 год.

23.02.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення, у яких останній зазначає, що згідно ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

17.07.2025 Одеським окружним адміністративним судом на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 року по справі № 420/40707/24 видано виконавчий лист.

Утім, виконавче провадження за вказаним виконавчим листом не відкрито, отже позивачем не вживались заходи щодо виконання рішення суду, при цьому, частиною 1 ст. 378 КАС України, зазначено, що суд за заявою стягувача чи виконавця може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Отже, наявність обставин, що ускладнюють виконання суду судового рішення або роблять його неможливим, встановлюються державним виконавцем під час примусового виконання судового рішення.

Крім того, з метою добровільного виконання рішення суду у вказаній справі військовою частиною НОМЕР_1 було 10.02.2026 подано заяву розрахунок на лютий 2026 року на фінансування для виконання рішень судів, розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень. Надходження коштів очікується наприкінці лютого.

Таким чином, на думку відповідача, рішення суду в частині зобов`язання нарахувати індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно та з 01.01.2024 по 27.12.2024 виконано.

В частині виплати грошових коштів на виконання рішення суду замовлено відповідне фінансування, після надходження коштів за замовленням Військової частини НОМЕР_1 буде виплачено нараховану суму.

З урахуванням наведеного відповідач вважає заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення передчасною та просить відмовити у задоволенні заяви.

У судове засідання позивач не з`явився, клопотання про розгляд вказаної заяви без його участі до суду не надходило, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача по суті заяви заперечував, просив у задоволенні вказаної заяви відмовити.

Вирішуючи заяву, суд виходить з такого.

Частинами 1, 2 статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною третьою статті 33 цього Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з приписами частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 200/2961/21-а зазначено, що, у разі необхідності встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення необхідно звернути увагу на те, що:

1) із відповідною заявою варто звертатися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції;

2) із такою заявою можуть звернутися стягувач чи виконавець (у випадках, встановлених законом);

3) для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим;

4) на виконання вимог процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

Тобто, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

У спірному випадку постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі № 420/40707/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 27.12.2024 року включно, а саме «індексацію-різницю» в сумі 3 533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 60 копійок на місяць у загальній сумі 246 896 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 05 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на абзац 2 частини 3 статті 378 КАС України, а саме на невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, як на підставу для зміни способу виконання рішення суду.

Однак приписи абзацу 2 частини 3 статті 378 КАС України дозволяють змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат виключно у справах щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг.

При цьому, предмет позову у справі № 420/40707/24 стосується нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно та з 01.01.2024 року по 27.12.2024 року включно, а саме «індексації-різниці» в сумі 3 533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) гривні 60 копійок на місяць у загальній сумі 246 896 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 05 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення і не є за своїм характером пенсійною виплатою, соціальною виплатою непрацездатним громадянам, виплатою за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплатою та пільгою дітям війни, іншою соціальною виплатою, доплатою, соціальною послугою, допомогою, захистом та пільгою.

Таким чином, приписи абзацу 2 частини 3 статті 378 КАС України, яким цю статтю було доповнено згідно з Законом №4094-ІХ від 21.11.2024, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Спір у даній справі стосувався недотримання відповідачем законодавства щодо грошового забезпечення військовослужбовців і не належить до категорії справ щодо захисту соціальних прав.

Інших обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, позивачем не зазначено.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що відповідач не відмовляється виконати рішення суду в повному обсязі, включно з виплатою визначеної судом апеляційної інстанції суми грошових коштів, і надає докази замовлення коштів для виплати грошових коштів на виконання рішення суду, про що свідчить розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переведених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямком грошового забезпечення на лютий 2025 року.

Враховуючи встановлені обставини та аналіз вказаних норм права, суд зазначає, що встановлення або зміна способу і порядку виконання судового рішення можуть бути здійснені виключно за наявних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під обґрунтованими підставами варто розуміти наявність обставин, що є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

У цій справі на час розгляду заяви позивача відсутні підстави уважати, що існують обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим

Отже, суд встановив відсутність обставин, які б могли бути підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення, а тому вказана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 248, 256, 295, 378 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25 лютого 2026 року.

Суддя А.С. Пекний