Справа № 214/10532/25
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 січня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Круть Олександра Петрівна, до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5955424 від 17.10.2025 року, винесену інспектором полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Сівіком Михайлом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 17 жовтня 2025 року інспектором полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Сівіком Михайлом Ігоровичем було винесено вказану постанову серії ЕНА №5955424 від 17.10.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп. Так, згідно зазначеної постанови, 27 вересня 2025 року, о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Криворіжсталі, 15, в м. Кривому Розі, передав керування автомобілем «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , яка не має права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.2 ПДР України та тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Однак, з даною постановою позивач не згоден, оскільки у вказаний у постанові день та час інспектором ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області дійсно було зупинено транспортний засіб «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , однак такий транспортний засіб був навчальним та відповідно обладнаним згідно до вимог діючих Правил дорожнього руху України, в якому він, атестований спеціаліст, проводив навчання керування транспортним засобом ОСОБА_3 , яка успішно склала іспит з ПДР України.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачам 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі належним чином повідомлялись про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідачів надав до суду відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем було порушено встановлений порядок навчання, підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Поліцейськими було встановлено, що станом на 30 вересня 2025 року автомобіль марки «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , не внесено до матеріально-технічної бази жодного навчального закладу, ОСОБА_1 є атестованим спеціалістом, однак до МТБ навчальних закладів не внесений, а наданий договір оренди транспортного засобу №04/08/25 від 04.08.2025 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , нотаріально не посвідчений. Разом з тим, ОСОБА_3 навчання з практичного керування ТЗ проходила в ТОВ «КВАРТАЛ-АВТО», з 15 липня 2025 року по 18 серпня 2025 року. Таким чином, представник відповідачів вважає, що позивач не мав права здійснювати практичне навчання ОСОБА_3 керуванню на транспортному засобі «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , який не внесений до матеріально-технічної бази жодного навчального закладу, а відтак, не мав права передавати право керування транспортним засобом ОСОБА_3 , яка не має права керування транспортним засобом.

Інші заяви по суті пред`явлених позовних вимог до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно спірної постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5955424 від 17.10.2025 року, 27 вересня 2025 року, о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 передав керування легковим автомобілем «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , яка не має керування таким транспортним засобом, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», п.2.2 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КупАП. Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. 00 коп.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року отримав Атестат спеціаліста серії АА №057652, за напрямом підготовки водіїв: навчання керуванню транспортними засобами «В1», «В», «D1».

Згідно договору оренди транспортних засобів №04/08/25 від 04.08.2025 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 , як орендодавцем з однієї сторони, та ОСОБА_1 , як орендарем з іншої сторони, орендодавець надає орендарю транспортний засіб для практичних занять з водіння автотранспортних засобів категорії «В»: автомобіль марки «Skoda Fabia», 2013 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований в ТСЦ 2343 від 27.06.2023 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 . Строк дії вказаного договору оренди встановлено до 03 серпня 2026 року.

Згідно до листа-відповіді Територіального сервісного центру МВС №1248 за вих. №31/29/1248/24-19661-2025 від 30.09.2025 року, ОСОБА_3 успішно склала іспит з ПДР 11 липня 2025 року, навчання з практичного керування ТЗ проходила в ТОВ «КВАРТАЛ-АВТО», з 15 липня 2025 року по 18 серпня 2025 року; ОСОБА_1 є атестованим спеціалістом, але до МТБ навчальних закладів не внесений; транспортний засіб «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , не внесено до жодної матеріально-технічної бази навчальних закладів.

Разом з тим, судом було досліджено носій відеоінформації, наданий представником відповідачів у якості доказу на підтвердження заперечень проти позову. При цьому, із відтвореного відеозапису було встановлено, що 27 вересня 2025 року, о 10 годині 15 хвилин, поліцейськими було зупинено транспортний засіб «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , який був позначений як навчальний транспортний засіб автошколи «Антарес», під керуванням ОСОБА_3 , поряд з якою на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_1 . Поліцейськими було повідомлено, що даний транспортний засіб не внесений до матеріально-технічної бази акредитованого закладу, а Сорокін Ю.Л. повідомив, що він є атестованим спеціалістом з практичного навчання керування транспортним засобом, працює в автошколі «Антарес», а ОСОБА_3 здійснює навчальну їзду. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначив, що йому не відомо чи внесений транспортний засіб до матеріально-технічної бази акредитованого закладу та це питання повинно вирішуватись безпосередньо із автошколою «Антарес». Для встановлення обставин адміністративного правопорушення поліцейськими було надано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомлення про виклик їх до відділу.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України), визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи щодо адміністративних правопорушень передбачених ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 2.2 ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пп. «ґ» п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів здійснюються в акредитованих закладах незалежно від форми власності та підпорядкування, які за результатами акредитації отримали відповідний сертифікат. Підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв здійснюються спеціалістами, які відповідають визначеним кваліфікаційним вимогам центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік вимог до закладів, кваліфікаційні вимоги до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, визначаються Міністерством внутрішніх справ України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах освіти і науки, транспорту та охорони праці.

Міністерство внутрішніх справ України створює та веде реєстр закладів, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та здійснює державний контроль за додержанням ними вимог законодавства у цій сфері. Основною формою державного контролю у сфері безпеки дорожнього руху за діяльністю закладів незалежно від форми власності і підпорядкування є державна акредитація закладу та атестація його викладачів, яка проводиться не рідше одного разу на п`ять років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №487 «Про затвердження Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів» (далі - Постанова), підготовка водіїв - забезпечення закладами за відповідними програмами одержання громадянами знань з Правил дорожнього руху, будови та експлуатації транспортних засобів, основ безпеки руху та надання домедичної допомоги, вмінь і навичок керування транспортним засобом; практична підготовка - навчання громадян, які успішно склали теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС, відповідно до типової навчальної програми, практичного модуля в кількості мінімальних навчальних годин, відведених на освоєння навчального матеріалу (відповідний розділ навчальної програми).

Згідно п. 3 зазначеної Постанови, теоретична і практична підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування, проводяться закладом, що закріплений за територіальним сервісним центром МВС за його місцезнаходженням.

Згідно п. 5 Постанови, для забезпечення підготовки, перепідготовки і підвищенні кваліфікації водіїв заклади повинні мати спеціалістів, атестованих у встановленому порядку, приміщення (кабінети, класи), обладнані відповідними технічними засобами, навчальними матеріалами та наочним приладдям (у разі потреби) споруди та або земельні ділянки (майданчики дня навчання з початкового керування), транспортні засоби, що відповідають вимогам, встановленим МВС за погодженням із МОН, Мінінфраструктури і Мінекономіки.

У відповідності до п.14 Постанови, практична підготовка для осіб, які успішно склали теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС, проводиться на майданчику для навчання з початкового керування, а також на маршрутах за місцезнаходженням закладу або його філії чи іншого відокремленого підрозділу.

Практична підготовка осіб, які навчаються в закладах, що мають ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти, на підставі відповідних державних стандартів професійної (професійно-технічної) освіти в порядку, затвердженому МОН, проводиться на майданчику для навчання з початкового керування, а також на маршрутах за місцезнаходженням закладу.

Згідно п. 15 Постанови, для підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв комплектуються окремі групи слухачів чисельністю не більше 30 осіб. Допускається проходження підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв у закладі в індивідуальному порядку за умови виконання відповідних робочих програм і планів.

Заклад зобов`язаний зареєструвати до початку занять з теоретичної або практичної підготовки списки груп або особу, яка проходить в індивідуальному порядку підготовку або перепідготовку чи підвищення кваліфікації, в територіальному сервісному центрі МВС за місцезнаходженням закладу (його філії чи іншого відокремленого підрозділу). Реєстрація проводиться шляхом внесення закладом в електронній формі відповідних відомостей про осіб, які проходитимуть підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації водіїв, а також про теоретичну або практичну підготовку, до Єдиного державного реєстру МВС.

Інформація щодо занять з теоретичної або практичної підготовки вноситься закладом в електронній формі до Єдиного державного реєстру МВС. Практична підготовка за бажанням особи може здійснюватися в будь-якому закладі незалежно від того, в якому закладі особа пройшла теоретичну підготовку.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №490 «Про затвердження Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів», державна акредитація закладу та атестація його спеціалістів є основними формами державного контролю за діяльністю закладу.

Таким чином, у відповідності до вимог діючого законодавства України, правом підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв наділені виключно акредитовані навчальні заклади, які володіють необхідною матеріально-технічною базою, до складу якої входять атестовані у встановленому порядку спеціалісти.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Так, позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначив, що спірна постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є необґрунтовано, оскільки він, будучи атестованим спеціалістом з навчання керуванню транспортними засобами, здійснив передачу керування зазначеним вище транспортним засобом ОСОБА_3 , яка успішно склала іспит 11 липня 2025 року з теорії ПДР, з метою навчання її керуванню транспортними засобами.

Між тим, суд зазначає, що ОСОБА_1 дійсно має атестат спеціаліста за напрямом навчання водіїв керуванню транспортними засобами, однак як слідує з відповіді Територіального сервісного центру МВС №1248, ОСОБА_1 не внесений до МТБ навчальних закладів. Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 працює інструктором, зокрема у автошколі «Антарес», як він зазначав поліцейським під час зупинки транспортного засобу 27 вересня 2025 року, та докази того, що зазначена автошкола є акредитованим закладом з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Також, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 проходила, у заначений у спірній постанові день, курс практичного навчання, зокрема, у автошколі «Антарес» та позивачем не надано відомостей з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ, що останній у зазначений у постанові день було призначено практичне заняття з керування транспортним засобом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що проведення 27 вересня 2025 року ОСОБА_1 практичної підготовки з водіння учня ОСОБА_3 суперечило вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №490 «Про затвердження Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №487 «Про затвердження Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів».

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 станом на 27 вересня 2025 року не могла вважатись особою, яка навчається водінню, а ОСОБА_1 - інструктором для її навчання, а відтак ОСОБА_3 керувала транспортним засобом, не маючи при цьому права керування таким транспортним засобом, а ОСОБА_1 таким чином передав керування транспортним засобом особі, яка не мала права керування таким транспортним засобом.

При цьому, суд зазначає, що не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що транспортний засіб «Skoda Fabia», н/з НОМЕР_1 , було передано позивачу ОСОБА_1 для здійснення практичних занять з водіння автотранспортних засобів категорії «В» на підставі Договору оренди №04/08/25, оскільки вказаний автомобіль було передано саме позивачу, а не акредитованому навчальному закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та вказаний транспортний засіб не внесений до жодної матеріально-технічної бази навчальних закладів.

Отже, наявними у справі доказами доводиться факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Круть Олександра Петрівна, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов