Справа № 640/24710/19
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2026-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 рокусправа № 640/24710/19
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Качур Р.П., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними, скасування актів та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач) в якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії відповідача про відмову у призначені і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, яка настала після звільнення зі служби в Національній поліції України внаслідок травми, отриманої під час проходження служби в Національній поліції України, при виконанні службових обов`язків, оформлену «Актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 01.06.2016 близько 10:00», форми Н-5 від 05.11.2019 та «Актом № 16 про нещасний випадок невиробничого характеру» форми НТ від 05.11.2019, які видані з порушенням правових приписів наказу МВС та скасувати їх;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду 3 групи, інвалідність якого настала внаслідок травми під час проходження служби в Національній поліції України, при виконанні службових обов`язків у відповідно до вимог статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію України», наказу МВС України № 4 від 11.11.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», «Акта розслідування нещасного випадку, що стався 01.06.2016» від 24.06.2016, форми Н-5 та «Акта № 28 про нещасний випадок, форми Н-1», затвердженого 24.06.2016, в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 1 червня 2926 року під час проходження служби в Національній поліції України, при виконанні службових обов`язків позивач отримав травму, про що 24 червня 2016 року складено Акт розслідування нещасного випадку, форми Н-5 та Акт про нещасний випадок форми Н-1, відповідно до яких травмування майора поліції ОСОБА_1 сталось в період в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

У зв`язку із втратою працездатності та встановлення з 31 січня 2019 року третьої групи інвалідності, пов`язаної з травмою, отриманою під час проходження служби в Національній поліції України, при виконанні службових обов`язків, 11 лютого 2019 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Позивач вказує, що подані ним документи відповідали вимогам чинного законодавства, що покладало обов`язок на службових осіб Головного управління Національної поліції в Київській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог статті 97 Закону України «Про Національну поліцію України» та у розмірах, передбачених статтею 99 цього Закону, на умовах, визначених Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до правових приписів розділів 2, 3 та 4 наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі смерті (чи втрати працездатності поліцейського», фінансовий підрозділ Головного управління зобов`язаний в місячний термін підготувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги за встановленою формою, який повинен був підписати керівник фінансового і кадрового підрозділів Головного управління та затвердити керівник органу.

Проте, за відповідачем повторно призначено службове розслідування нещасного випадку, за наслідками якого складено Акт розслідування нещасного випадку, форми Н-5 та в Акті про нещасний випадок, форми НТ від 05.11.2019 викладено причини нещасного випадку, а саме: організаційні порушення вимог безпеки на висоті, порушення законодавства про охорону праці, що призвели до нещасного випадку: статті 14 Закону України «Про охорону праці», пунктів 3,7; 7.10.6.3.7».

Листом від 29.11.2019 відповідач повідомив, що Протоколом засідання комісії Головного управління Національної поліції в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги № 24 прийнято рішення відмовити позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Вказав, що зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу встановлене ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію України» та правовими приписами наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі смерті (чи втрати працездатності поліцейського. І службові особи Головного управління зобов`язані були, керуючись вимогами статті 19 Конституції України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, проте ухиляються від виплати позивачу гарантованої допомоги з боку держави.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику (сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом (пункт 3 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX).

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок № 399).

Пунктами 4-7 Порядку № 399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

Відповідно до п. 19 Порядку № 399 відповідальною особою протягом семи робочих днів після отримання результатів автоматизованого розподілу судових справ на підставі протоколу формується перелік судових справ у електронній формі із застосуванням КЕП за формою, визначеною у додатку 3 до Порядку, про визначені суди із зазначенням єдиних унікальних номерів судових справ.

Згідно з Додатком 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" справу № 640/24710/19 визначено розглядати Львівському окружному адміністративному суду.

Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 11.03.2025 за вх. № 20422 та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Львівського окружного адміністративного суду Качур Роксолані Петрівні.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 прийнято справу до провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві. Вказав, що відмова Головного управління є законною та обґрунтованою, оскільки в акті НТ № 16 про нещасний випадок чітко встановлено, що нещасний випадок (травмування) ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до абз. 5 п. 3.11. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стались в органах і підрозділах системи МВС України затвердженого Наказом МВС України від 12 грудня 2002 року №1346 Комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, якщо нещасний випадок стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків, унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни. У разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку.

Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

Отже, проведення повторного розслідування для встановлення об`єктивної істини законодавством не заборонено.

Щодо позовної вимоги щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги вказав, що згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вказав, що прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги є виключно дискреційними повноваженнями Головного управління. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд розглянув подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач разом зі старшим сержантом поліції Люлявою В.Р. 01.06.2016 здійснював перевірку батальйону поліції особливого призначення, що знаходиться в Київській області, Вишгородського району, с. Демидів, вул. Морська, 4а.

Приблизно о 10:00, під час здійснення перевірки даху, позивач по приставній драбині почав підніматися на гору, однак на рівні другого поверху відчув запаморочення в голові та слабкість в ногах. Драбина, на якій стояв позивач, почала сунутися у бік ОСОБА_2 , який страхував знизу. Внаслідок чого позивач впав на бетонне покриття підлоги спиною, вдарившись при цьому головою та втратив свідомість.

На підставі рапорту позивача наказом № 701 від 22.06.2016 призначено розслідування нещасного випадку (а.с. 20).

У висновку службового розслідування за фактом отримання травми позивачем від 02.07.2016 визначено, що травма у вигляді закритої черепно-мозкової травми отримана 01.06.2016 позивачем під час проходження служби в Національній поліції України, при виконання службових обов`язків (а.с. 21-23).

Позивач звернувся до ГУНП в Київській області із заявою від 11.02.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності у зв`язку з тим, що він отримав 3 групу (а.с. 42).

Наказом ГУ НП в Київській області від 19.03.2019 № 507 Про призначення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни» призначено службове розслідування за інформацією, викладеною в доповідній записці начальника УФЗБО Головного управління Орлюк Н.В. щодо додаткового вивчення фактів отримання тілесних ушкоджень позивачем (а.с. 44).

В ході проведення службового розслідування за інформацією викладеною у доповідній записці УФЗБО виявлено, що у порушення вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України в описовій частині висновку від 02.07.2016 не встановлена наявність причинного зв`язку між діями позивача та їх наслідками, умови, що передували отриманню травми, вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено, наявність вини позивача.

Висновком службового розслідування за інформацією викладеною у доповідній записці УФЗБО ГУ від 19.04.2019 пункт 2 висновку від 02.07.2016, а саме: травма у вигляді закритої черепно-мозкової травми отримана 01.06.2016 позивачем під час проходження служби в Національній поліції України, при виконання службових обов`язків скасовано (а.с. 46-50).

Сектором державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України 15.10.2019 складено припис № 2 начальнику Головного управління Національної поліції України в Київській області полковнику поліції ОСОБА_3 .

Приписом Сектору державного нагляду за охороною праці Департаменту управління майном Національної поліції України від 15.10.2019 № 2, встановлено, що позивач допустив порушення законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, унаслідок дій чи бездіяльності якого стався нещасний випадок, а також зазначено, що виходячи з наявності порушень законодавства про охорону праці, нещасний випадок вважається таким, що стався: в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків.

Даний припис було вмотивовано таким:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діяли з порушенням пункту 3.7 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 27.03.2007 №62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.2007 №573/13840, а саме - не пересвідчились, що драбина закріплена, відповідно до пункту 7.10.6.3.7 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті повинні були закріпити належним чином драбину, а не розраховувати на власні сили.

Тобто, слід вважати, що ОСОБА_1 отримав травму не через те, що в нього погіршилось самопочуття, а через ігнорування ним нормативно-правових актів з охорони праці та елементарних заходів безпеки, з власної необережності, що виявилось у порушенні ст. 14 Закону України «Про охорону праці».

На підставі статті 39 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про охорону праці» запропоновано скласти акт за формою НТ* і взяти цей випадок на облік.

Наказом ГУ НП в Київській області № 2390 від 01.11.2019 Про організацію розслідування нещасного випадку створено комісію.

З наслідками розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 01.06.2016 близько 10:00 складено Акт від 05.11.2019. У вказаному акті вказано про висновок комісії: нещасний випадок (травмування) з колишнім працівником ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_1 , трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Акти за формами Н-5* та Н-1* від 24.06.2016 скасовано (підстава висновок службового розслідування ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області від 19.04.2019, припис № 2 від 15.10.2019 сектору державного нагляду за охороною праці ДУМ Національної поліції України (а.с. 94-96).

Позивач звернувся до ГУНП в Київській області із заявою від 11.02.2019 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності у зв`язку з тим, що він отримав 3 групу (а.с. 42).

Засіданням комісії Головного управління Національної поліції в Київській області з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, оформленого Протоколом № 24 від 21.11.2019 комісія вирішила відмовити ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що існують розбіжності в документах, які відповідно до пункту 5 розділу ІІІ наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 є підставою для виплати ОГД, а саме: факт тримання трамвування при виконанні службових обов`язків (який є причинним зв`язком зазначеним в довідці МСЕК) не знайшло свого підтвердження а вктах про нещасний випадок від 05.11.2019. Відповідно до актів форми Н-5 та НТ, нещасний випадок (трамвування) з ОСОБА_1 трапився в період проходження сулжби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Одночасно комісія вирішила напрвити копії актів від 05.11.2019 до військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського».

Згідно зі статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

У п. 4 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено розмір одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Порядку № 4, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання відповідно до цього Закону.

Позивач в заяві про виплату одноразової грошової допомоги просить виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності, травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

До заяви позивачем додано: копію сторінок паспорта, копію ідентифікаційного номера, копію Свідоцтва про хворобу, копію виписки з акта огляду МСЕК, копію рахунку банку, копію витягу з наказу про звільнення, копію висновка службового розслідування, копії актів форми Н-1, Н-5.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ наказу МВС України від 11.06.2016 № 4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

Відповідач приймаючи рішення про відмову позивачу у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене Протоколом № 24 від 21.11.2019 покликався на існування розбіжностей в документах, які відповідно до пункту 5 розділу ІІІ наказу МВС України від 11.06.2016 № 4, є підставою для виплати одноразової грошової домоги, а саме факт отримання травмування при виконанні службових обов`язків (який є причинним зв`язком зазначеним в довідці МСЕК) і не знайшов свого підтвердження в актах про нещасний випадок від 05.11.2019.

В матеріалах справи міститься Акт про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ № 16 від 05.11.2019, яким факт отримання травмування позивача при виконанні службових обов`язків не підтверджується та Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 01.06.2019 близько 10:00, яким скасовано акти за формами Н-5* та Н-1* від 24.06.2016, на підставі висновка службового розслідування ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області від 19.04.2019 та припис № 2 від 15.10.2019 сектору державного нагляду за охороною праці ДУМ Національної поліції України.

Суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази скасування акта № 16 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ від 05.11.2019 та Акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 01.06.2016 близько 10:00 форми Н-5 від 05.11.2019, яким встановлено, що нещасний випадок (травмування) з колишнім працівником ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України, в разі відмови у задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295. КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області (01601 місто Київ вулиця Володимирська 15, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р. Качур