Справа № 360/2398/25
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2398/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Пупиніна Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Пупиніна Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 (далі- позивач) до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі відповідач), в якій представник позивача просить:

- визнати противоправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 10 травня 2024 року по 19 вересня 2025 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) листопад 2015 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 10 травня 2024 року по 19 вересня 2025 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 з 08.08.1998 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 21.08.2018 та з 12.07.2019 по 19.09.2025 проходила службу в Національній поліції України, в період з 12.07.2019 по 14.07.2022 проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, з 15.07.2022 по 12.04.2023 в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, з 13.04.2023 по 09.05.2024 в Головному управлінні Національної поліції у м. Києві, з 10.05.2024 по 19.09.2025 в Головному управлінні Національної поліції в Київській області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.09.2025 №289 о/с Позивача було звільнено з посади інспектора відділення кадрового забезпечення полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Київській області за п. 7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», 19 вересня 2025 року.

Вивченням листа Відповідача № від 03.12.2025 (914003) та додатку до листа - довідки про суми грошового забезпечення Позивача від 01.12. 2025 № 706 за період з 10.05.2024 по 19.09.2025, було встановлено, що Відповідачем індексація грошового забезпечення Позивачу за період з травня 2024 року по липень 2024 року не нараховувалась, з серпня 2024 року по листопад 2024 року по 130,20 гривень за кожний місяць, у грудні 2024 року у сумі 254,35 гривень (тобто з урахуванням базового місяця грудень 2023 року), за період з січня 2025 року по червень 2025 року Позивачу індексація грошового забезпечення не нараховувалась, з липня по серпень 2025 року у сумі 133,23 гривень за кожний місяць, за 19 діб вересня 2025 року у сумі 84,38 гривень (тобто з урахуванням базового місяця січень 2025 року). Таким чином відповідачем у нарахуванні та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 10.05.2024 по 19.09.2025 у належному розмірі з розрахунку базового місяця листопад 2015 року фактично було відмовлено.

Вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 10.05.2024 по 19.09.2025 у належному розмірі з розрахунку базового місяця листопад 2015 року, противоправною, оскільки індексація грошових доходів передбачена нормами законодавства, а відповідачем не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за цей період у належному розмірі з урахуванням індексу інфляції з розрахунку базового місяця листопад 2015 року, в зв`язку з чим відповідач допустив бездіяльність, не здійснивши нарахування та виплату такої індексації.

Ухвалою суду від 22.12.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ГУНП в Київській області до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що при проведенні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2024 році Головне управління керувалось вимогами статті 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а у 2025 році статті 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік». Враховуючи викладене, для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.05.2024 по 31.07.2024, а також за період з 01.01.2025 по 30.06.2025, розраховану з урахуванням індексу інфляції з розрахунку базового місяця листопад 2015 року законних підстав немає.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій вказав, що встановлення статтею 39 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" правила, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року, та статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» правила, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2025 року, не впливає на визначення базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення поліцейським. Ці норми стосуються саме порядку обчислення індексу, а не зміни базового місяця. Базовий місяць, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, змінюється лише у разі підвищення тарифних ставок (окладів). Фактично після прийняття постанови Кабінету Міністрів України №988 оклади поліцейських до теперішнього часу не змінювалися. Саме з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №988 визначено базовим місяцем для визначення індексації листопад 2015 року. Отже відповідач був зобов`язаний нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 10.05.2024 по 19.09.2025 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали судової справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, з 08.08.1998 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 21.08.2018 та з 12.07.2019 по 19.09.2025 проходила службу в Національній поліції України, в період з 12.07.2019 по 14.07.2022 проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, з 15.07.2022 по 12.04.2023 в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, з 13.04.2023 по 09.05.2024 в Головному управлінні Національної поліції у м. Києві, з 10.05.2024 по 19.09.2025 в Головному управлінні Національної поліції в Київській області.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.09.2025 №289 о/с позивача було звільнено з посади інспектора відділення кадрового забезпечення полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Київській області за п. 7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», 19 вересня 2025 року.

Згідно з наданою в матеріали справи копією розрахунку сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.05.2024 по 31.12.2024 з урахуванням базового місяця грудень 2023 року вбачається, що у вказаному періоді позивачу нарахована та виплачена індексація в такому розмірі: з травня 2024 року по липень 2024 року - не нараховувалась та не виплачувалась; з серпня 2024 року по листопада 2024 року - по 130,20 грн щомісяця; за грудень 2024 року - 254,35 грн.

Згідно з наданою в матеріали справи копією розрахунку сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2025 по 19.09.2025 з урахуванням базового місяця січень 2025 року вбачається, що у вказаному періоді позивачу нарахована та виплачена індексація в такому розмірі: з січня 2025 року по червень 2025 року - не нараховувалась та не виплачувалась; з липня 2025 року по серпень 2025 року - по 133,23 грн щомісяця; з 01.09.2025 по 19.09.2025 84,38 грн.

Представник позивача звернувся до ГУНП в Київській області із запитом від 17 листопада 2025 року щодо проведення виплат індексації грошового забезпечення, у відповідь на яку отримав лист відповідача від 03 грудня 2025 року № , яким повідомлено, що для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.05.2024 по 31.07.2024, а також за період з 01.01.2025 по 30.06.2025, розраховану з урахуванням індексу інфляції з розрахунку базового місяця листопад 2015 року законних підстав немає.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України та у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Частиною першою статті 94 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з частиною другою статті 94 Закону № 580-VIII порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260), які визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою статті 19 Закону № 2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За визначенням статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частинами першою, другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 8 Закону № 1282-XII визначено, що перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац перший).

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (абзац другий).

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац четвертий).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий).

У разі коли особа працює/служить неповний робочий/службовий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу (абзац шостий).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац сьомий).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший).

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий).

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).

До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).

Якщо підвищення грошового доходу відбулося не з 1 числа місяця, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу з урахуванням положень цього Порядку (абзац сьомий).

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Згідно із пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

З вище викладеного слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.

Враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 № 9-рп/2013), передбаченою статтею 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», вона входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення). Як складова належної працівникові заробітної плати, індексація спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.

Досліджуючи питання індексації грошового забезпечення позивача за 2024 рік, суд зазначає, що статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.

Положення Закону є чинним та неконституційним не визнавалося, тому підлягали застосуванню відповідачем.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснювати з січня 2024 року, то «базовим» місяцем для індексації грошового забезпечення у 2024 році, тобто місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, у розумінні цього Закону є грудень 2023 року, а не листопад 2015 року, як стверджує позивач.

Згідно з інформацією Держстату України, розміщеної на їх офіційному вебсайті, індекс споживчих цін склав: у січні - 100,4; у лютому 2024 року - 100,3; у березні - 100,5; у квітні - 100,2; у травні - 100,6; у червні - 102,2.

Оскільки обчислення індексу споживчих цін для індексації слід провадити з січня 2024 року, то індекс споживчих цін не перевищував 103 % до липня 2024 року.

У липні 2024 року індекс споживчих цін склав 104,3 % (1,004*1,003*1,005*1,002*1,006*1,022).

З урахуванням положень Порядку № 1078, оскільки індекс споживчих цін у липні 2024 року складав 104,3 %, то у наступному місяці грошове забезпечення підлягало індексації.

З вище викладеного судом установлено, що до серпня 2024 року у відповідача був відсутній обов`язок здійснювати індексацію грошового забезпечення позивача.

Застосовуючи для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року включно місяць підвищення доходу - грудень 2023 року, суд встановив, що за цей період позивачу мала бути нарахована індексація грошового забезпечення в загальній сумі 775,15 грн (серпень 2024 року - 130,20 грн, вересень 2024 року - 130,20 грн, жовтень 2024 року - 130,20 грн, листопад 2024 року - 130,20 грн, грудень 2024 року - 254,35 грн).

Згідно з довідкою ГУНП в Київській області від 30 грудня 2025 року № 767 позивачу у період з січня по липень 2024 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася і не виплачувалася, у серпні-листопаді 2024 року нараховано та виплачено індексацію в розмірі по 130,20 грн щомісяця, у грудні 2024 року - 254,35 грн.

Тобто судом установлено, що відповідачем у вказаному періоді нарахування та виплата позивачу поточної індексації здійснювалася із дотриманням положень Закону № 1282-XII, Порядку № 1078, Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та в належному розмірі.

Щодо індексації грошового забезпечення у 2025 році суд зазначає таке.

Статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.

Положення Закону є чинним та неконституційним не визнавалося, тому підлягали застосуванню відповідачем.

З огляду на наведене, оскільки згідно із положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що індекс споживчих цін у січні 2025 року приймається за 1 або 100 відсотків, то саме січень 2025 року є «базовим» місяцем для індексації грошового забезпечення у 2025 році, а не листопад 2015 року, як стверджує позивач. Відповідно обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починається з лютого 2025 року.

Згідно з інформацією Держстату України, розміщеною на їх офіційному вебсайті, індекс споживчих цін склав: у січні 2025 року - 101,2; у лютому 2025 року - 100,8; у березні 2025 року - 101,5; у квітні 2025 року - 100,7; у травні 2025 року - 101,3; у червні 2025 року - 100,8.

Оскільки обчислення індексу споживчих цін для індексації слід провадити з лютого 2025 року, то індекс споживчих цін не перевищував 103 % до червня 2025 року.

У червні 2025 року індекс споживчих цін склав 104,4 % (1,008*1,015* 1,007*1,013).

З урахуванням положень Порядку № 1078, оскільки індекс споживчих цін у червні 2025 року складав 104,4 %, то у наступному місяці грошове забезпечення підлягало індексації.

З вище викладеного судом установлено, що до липня 2025 року у відповідача був відсутній обов`язок здійснювати індексацію грошового забезпечення позивача.

Застосовуючи для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2025 року по 19 вересня 2025 року включно місяць підвищення доходу - січень 2025 року, суд встановив, що за цей період позивачу мала бути нарахована індексація грошового забезпечення в загальній сумі 219,19 грн (липень 2025 року - 133,23 грн, серпень 2025 року 133,23 грн, за 19 днів вересня 2025 року 84,38 грн (133,23 грн / 30 календарний день * 19 фактично відпрацьованих днів)).

Як вже вище вказано, згідно з довідкою ГУНП в Київській області від 30 грудня 2025 року № 767 позивачу у період з січня по червень 2025 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася і не виплачувалася, у липні серпні нараховано та виплачено індексацію в сумі 133,23 грн щомісячно, у вересні 84,38 грн (пропорційно відпрацьованому часу).

Тобто судом установлено, що відповідачем у вказаному періоді нарахування та виплата позивачу поточної індексації здійснювалася із дотриманням положень Закону № 1282-XII, Порядку № 1078, Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та в належному розмірі.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскільки стаття 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», стаття 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» не визнавалися неконституційними і підлягали застосуванню, нарахування і виплата позивачеві поточної індексації у 2024 та 2025 роках здійснювалася відповідачем із дотриманням вимог чинного законодавства.

Твердження позивача, що «базовим» місяцем для обчислення індексації його грошового забезпечення є листопад 2015 року, відхиляються судом як безпідставні, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні вище наведених правових норм Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 без врахування положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та «;Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Суд також зауважує, що оскільки Порядок № 1078 є підзаконним нормативно-правовим актом, то його застосування слід здійснювати в частині, яка не суперечить вище наведеним положенням законів про Державний бюджет України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та є нормативно-правовими актами з вищою юридичною силою.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених у цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні, тим більше, що позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Пупиніна Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616, місцезнаходження: вул. Володимирська, буд. 15, м. Київ, 01601) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов