Справа № 240/5854/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа №240/5854/25

адміністративне провадження №К/990/4458/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Черніковим Денисом Юрійовичем, на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі №240/5854/25, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2026 року вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бучик А.Ю., (судді-доповідача), Рибачука А.І., Тацій Л.В.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2026 року задоволено заяви суддів про самовідвід та відведено суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Тацій Л.В. від розгляду справи №240/5854/25; передано матеріали касаційної скарги до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року № 170 призначено повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

Згідно з даними протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2026 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Радишевської О.Р. (головуючої судді), суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційний перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі забезпечить формування єдиної правозастосовчої практики у зв`язку з відсутністю в законодавстві України спеціального механізму переведення працівників, на яких поширюється законодавство про працю та які не є державними службовцями, на посади державної служби, на які поширюється дія Закону України «Про державну службу», при реорганізації некомерційних самоврядних організацій, які виконували функції органів державної влади, органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Підставами касаційного оскарження у цій справі позивач зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права з посиланням на пункт3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, позивач указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини шостої статті 36, частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України, в основу яких покладено вимогу щодо сприяння збереженню роботи працівників ліквідованої (реорганізованої) установи, у правовідносинах щодо звільнення працівників реорганізованої установи внаслідок скорочення працівників такої при створенні нових вакантних посад в її правонаступнику, які є вакантними посадами державної служби для зайняття яких в силу вимог частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» конкурс не проводився, а відбувався загальний добір.

Судом установлено, що доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, - відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування частини шостої статті 36, частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Черніковим Денисом Юрійовичем, на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі №240/5854/25.

2. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №240/5854/25.

3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

4. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська О.В. Кашпур