Справа № 380/1310/26
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 рокусправа № 380/1310/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новатех» ( 79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 78, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новатех» до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкове-повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 15.01.2026: № 1869/13-01-07-11, № 1871/13 01-07-11.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки Відповідача є припущеннями, а не встановленими фактами, зокрема, в Акті та оскаржуваних рішення відсутні дані щодо фактичного виконання відповідних штукатурних робіт. Акт та оскаржувані рішення не містять належних та допустимих доказів для висновку про відсутність наміру одержати економічний ефект для учасників зазначених господарських правовідносин. Стверджує, що господарські операції ТОВ «НОВАТЕХ» з ТОВ «МІСТТОРГБУД» мали реальний характер, що підтверджується наявними первинними бухгалтерськими документами. Вказує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо товариство дійсно мало реальні витрати у зв`язку із придбанням робіт для використання у своїй господарській діяльності. Зазначає, що відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем. Відсутня інформація та докази того, що ТОВ «НОВАТЕХ» було відомо або повинно було бути відомо про податкові порушення, допущені ТОВ «МІСТТОРГБУД», і у зв`язку із цим ним не проявлено належної обачності при виборі контрагентів. Вважає, що ТОВ «НОВАТЕХ» не може нести відповідальності за будь-які дії, вчинені іншими особами. Просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що аналіз актів виконаних робіт форми КБ-2в свідчить, що загальні трудовитрати для виконання задекларованого обсягу робіт становили 3371,31 людино-годин. Наявна у контрагента кількість персоналу об`єктивно не дозволяла виконати задекларований обсяг робіт. Відповідно до даних ЄРПН та ІС «Податковий блок» у той самий період ТОВ «МІСТТОРГБУД» одночасно декларувало виконання значного обсягу будівельних та монтажних робіт для щонайменше 15 інших суб`єктів господарювання на загальну суму понад 8 млн грн. Зіставлення: обсягу задекларованих робіт, строків їх виконання, територіальної віддаленості об`єктів, необхідної кількості трудових ресурсів, фактичної чисельності персоналу, відсутності матеріально-технічної бази, свідчить про об`єктивну неможливість фактичного виконання зазначених робіт ТОВ «МІСТТОРГБУД». Вказані обставини у своїй сукупності підтверджують відсутність реального характеру господарських операцій між ТОВ «НОВАТЕХ» та ТОВ «МІСТТОРГБУД» у грудні 2019 року та свідчать про формальність документального оформлення таких операцій без фактичного їх здійснення. Вказує, що перевіркою встановлено відсутність підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ «МІСТТОРГБУД» для ТОВ «НОВАТЕХ». Первинні документи, складені таким контрагентом, відображають господарські операції, які фактично не здійснювалися, а тому не можуть визнаватися належними первинними документами. Перевіркою повноти декларування ТОВ "НОВАТЕХ" показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено його заниження за 2019 на загальну суму 558 333,34 грн (в результаті завищення Інших операційних витрат по операціях з ТОВ "МІСТТОРГБУД"). Перевіркою задекларованих у рядку 04 Декларацій «Об`єкт оподаткування» ТОВ "НОВАТЕХ" показників за 2019 в сумі 558 333,34 грн (в результаті завищення інших операційних витрат по операціях з ТОВ "МІСТТОРГБУД"). Стверджує, що господарські операції між ТзОВ "НОВАТЕХ" та ТОВ "МІСТТОРГБУД" (41249418) фактично не здійснювались, тому первинні документи (договори, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо) не є підставою для бухгалтерського обліку оскільки, не фіксують факт здійснення господарських операцій. Вказує, що оплата за нереальною операцією з придбання товарів, робіт, послуг не може впливати на визначення витрат згідно з п. 6 П(С)БО - 16, оскільки валюта балансу залишається незмінно, тобто не відбувається зменшення активів, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства. Вищевикладене свідчить про відсутність наміру створення правових наслідків, в т.ч. щодо сплати належних сум податків та обов`язкових платежів. ТзОВ "НОВАТЕХ" при перенесенні даних на підставі первинних документів отриманих від вищезазначених контрагентів та неправомірного відображення інформації у регістрах бухгалтерського обліку до фінансової звітності порушено норми п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868. В порушення вимог п.5, п.6, п.7, п.9 П(С)БО 16 «Витрати», п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України ТзОВ "НОВАТЕХ" завищено витрати за 2019 р. на суму 558 333,34 грн. Стверджує, що вищезазначені документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Головне управління ДПС у Львівській області на підставі наказу від 26.11.2025 №6562-ПП провело позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "НОВАТЕХ" (30162103) з питань проведення взаємовідносин із ТОВ "МІСТТОРГБУД" (41249418) за період грудень 2019 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств.

За результатами перевірки складено акт від 16.12.2025 №57307/13-01-07- 11/30162103.

Суд встановив, що згідно з інформацією системи Ргоzогго щодо процедури закупівлі UA- 2018-06-18-003098-а предметом закупівлі було «Будівництво школи в с. Оброшине Пустомитівського району Львівської області (завершення будівництва)» із очікуваною вартістю 90 782 558,80 грн з ПДВ. Замовником виступала Оброшинська сільська рада ().

За результатами відкритих торгів переможцем визначено ТОВ «НОВАТЕХ» (), остаточна тендерна пропозиція якого становила 84 543 002,50 грн з ПДВ, після чого з ним було укладено відповідний договір закупівлі.

17.10.2019 та 13.11.2019 ТОВ «НОВАТЕХ» уклало з ТОВ «МІСТТОРГБУД» договори підряду №1710-19 та №1311-19 відповідно до умов яких підрядник зобов`язувався власними силами, матеріалами та обладнанням виконати будівельні роботи (штукатурні роботи, улаштування стяжки підлоги тощо) на об`єкті у Львівській області, а замовник прийняти та оплатити їх на підставі актів приймання виконаних робіт.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п.5, п.6, п.7, п.9 П(С)БО 16 «Витрати», п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ТзОВ "НОВАТЕХ" завищило витрати за 2019 на суму 558 333,34 грн, що призвело до заниження податку на прибуток за 2019 рік на суму 100 500 грн; встановлено порушення п.198.1, п.198.2, 198.3, ст. 198, п. 200.1, п.200.2, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумовою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 18 Декларації) за грудень 2019 на суму 111 666, 00 грн.

За результатами перевірки 15.01.2026 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення: № 1869/13-01-07-11, яким стягнуто 111 666 грн (збільшення за податковими зобов`язаннями) та 27 916,5 грн (штрафні санкції); № 1871/13-01-07-11, яким стягнуто 100 500 грн. (збільшення за податковими зобов`язаннями) та 25 125 грн. (штрафні санкції).

ТОВ «Новатех» вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства у зв`язку з чим звернулося з позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Суд встановив, що на підставі наказу від 26.11.2025 №6562-ПП Головне управління ДПС у Львівській області провело позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "НОВАТЕХ" (30162103) з питань проведення взаємовідносин із ТОВ "МІСТТОРГБУД" (41249418) за період грудень 2019 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств.

Правомірність призначення та проведення перевірки позивач не оспорює.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів та послуг; б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г)ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г)ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України за №71-УІІІ „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, положення якого у частині справляння податку на прибуток підприємств набрали чинності 01.01.2015 (далі - Закон №71- УІІІ).

Законом №71-УІІІ викладено розділ ІІІ „Податок на прибуток підприємств Податкового кодексу в новій редакції та передбачено розрахунок об`єкта оподаткування податком на прибуток на підставі даних бухгалтерського обліку шляхом коригування фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності, на різниці, які збільшують або зменшують фінансовий результат до оподаткування, відповідно до положень розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями) (п.134.1.1 п.134.1 ст.134).

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Головне управління ДПС у Львівській області згідно з податковою інформацією та даними інформаційних ресурсів ДПС встановило, що контрагент позивача ТОВ «МІСТТОРГБУД» перебувало на обліку в ГУ ДПС у м. Києві, мало основний вид діяльності у сфері будівництва та станом на грудень 2019 року налічувало лише 15 працівників. З лютого 2020 року підприємство не подавало податкової звітності.

Відповідач при проведенні перевірки провів аналіз актів виконаних робіт форми КБ-2в. Вказаний аналіз свідчить те, що загальні трудовитрати для виконання задекларованого обсягу робіт становили 3371,31 людино-годин. За умови стандартного режиму роботи (8 годин на день протягом 22 робочих днів) для виконання такого обсягу необхідно щонайменше 19 працівників. Отже, наявна у контрагента кількість персоналу об`єктивно не дозволяла виконати задекларований обсяг робіт.

Крім того, Головне управління ДПС у Львівській області встановило, що відповідно до даних ЄРПН та ІС «Податковий блок» у цей же період ТОВ «МІСТТОРГБУД» одночасно декларувало виконання значного обсягу будівельних та монтажних робіт для щонайменше 15 інших суб`єктів господарювання на загальну суму понад 8 млн грн, причому ці роботи здійснювались на численних територіально віддалених об`єктах у різних населених пунктах Львівської області, що унеможливлює реальність надання відповідних послуг для Позивача. Перелік задекларованих робіт включав різнопланові та технологічно відмінні види діяльності від дорожнього будівництва, реконструкції інженерних мереж та капітального ремонту дахів до монтажу каналізації, укладання бруківки, виконання електромонтажних робіт та надання спецтехніки. Такий обсяг, різновидність і географічна розосередженість робіт об`єктивно потребують значно більшого штату кваліфікованих працівників, спеціалізованої техніки, матеріальних ресурсів та організаційної інфраструктури, ніж фактично мав контрагент.

Зіставлення обсягу задекларованих робіт, строків їх виконання, територіальної віддаленості об`єктів, необхідної кількості трудових ресурсів, фактичної чисельності персоналу, відсутності матеріально-технічної бази, свідчить про об`єктивну неможливість фактичного виконання зазначених робіт ТОВ «МІСТТОРГБУД».

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що вказані обставини у своїй сукупності підтверджують відсутність реального характеру господарських операцій між ТОВ «НОВАТЕХ» та ТОВ «МІСТТОРГБУД» у грудні 2019 року та свідчать про формальність документального оформлення таких операцій без фактичного їх здійснення.

Отже перевіркою встановлено відсутність підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ «МІСТТОРГБУД» для ТОВ «НОВАТЕХ».

Суд проаналізовано надані позивачем до матеріалів справи документи: оскаржувані податкові повідомлення-рішення, Акт позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАТЕХ» від 16.12.2025 № 57307/13-01-07-11/30162103, наказ Головного управління ДПС у Львівській області від 26.11.2025 №6562-ПП, копії договорів підряду №1710-19 від 17.10.2019 та №1311-19 від 13.11.2019, Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019, Розрахункові договірні ціни на одиницю виміру, розрахункові підсумкові відомості ресурсів на одиницю виміру роботи, Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень- 2 2019, Акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень- 3 2019.

Інших доказів та письмових пояснень щодо спростування висновку про відсутність підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ «МІСТТОРГБУД» для ТОВ «НОВАТЕХ» позивач суду не надав.

Суд дійшов висновку, що вказані обставини у своїй сукупності підтверджують відсутність реального характеру господарських операцій між ТОВ «НОВАТЕХ» та ТОВ «МІСТТОРГБУД» у грудні 2019 року та свідчать про формальність документального оформлення таких операцій без фактичного їх здійснення.

Згідно з вимогами Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-ХІУ (надалі Закон №996-ХІУ) обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами встановлена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення №88 первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з п.2.4 Положення №88 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 Положення №88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 996-ХІУ первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.5, п.6, п.7, п.9 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318 (далі по тексту П(С)БО 16): витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань; витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені; витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 П(С)БО 16. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

ТзОВ "НОВАТЕХ" задекларувало «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» (рядок 01 Декларацій) за 2019 рік в сумі 25 348 702 грн.

ТзОВ "НОВАТЕХ" задекларувало «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» (рядок 02 Декларацій) за 2019 рік в сумі 886 815 грн.

Перевіркою повноти декларування ТзОВ "НОВАТЕХ" показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено його заниження за 2019 р. на загальну суму 558 333,34 грн. (в результаті завищення Інших операційних витрат по операціях з ТОВ "МІСТТОРГБУД").

Перевіркою задекларованих у рядку 04 Декларацій «Об`єкт оподаткування» ТзОВ "НОВАТЕХ" показників за 2019 р. в сумі 558 333,34 грн (в результаті завищення Інших операційних витрат по операціях з ТОВ "МІСТТОРГБУД").

Відповідно до наданих до перевірки документів та відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що за період грудень 2019 ТзОВ "НОВАТЕХ" задекларовано виконання робіт по будівництву, зокрема для ряду шкіл.

Оскільки, як було встановлено відповідачем та судом, господарські операції між ТзОВ "НОВАТЕХ" та ТОВ "МІСТТОРГБУД" (41249418) фактично не здійснювались, тому первинні документи (договори, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо) не є підставою для бухгалтерського обліку тому , що вони не фіксують факт здійснення господарських операцій.

Отже оплата за нереальною операцією з придбання товарів, робіт, послуг не може впливати на визначення витрат згідно з п. 6 П(С)БО - 16, оскільки валюта балансу залишається незмінною, тобто не відбувається зменшення активів, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства.

Таким чином, відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним витрат для інших підприємств. Тому господарська операція, яка фактично не відбулась, не спрямована на реальне настання правових наслідків, а спрямована лише на формування платниками витрат у зв`язку із відображенням її змісту у первинних документах.

Отже ТзОВ "НОВАТЕХ" при перенесенні даних на підставі первинних документів отриманих від вищезазначених контрагентів та неправомірного відображення інформації у регістрах бухгалтерського обліку до фінансової звітності порушило норми п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковий орган діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович