Справа № 580/5275/25
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 лютого 2026 року справа № 580/5275/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявник) в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в якій вона просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25 в частині застосування вимог Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 під час поточної виплати щомісячної пенсії;

-направити Пенсійному фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд.9, ) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25;

-зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом 10 днів після надходження цієї ухвали.

Заява мотивована тим, що відповідач, на виконання рішення суду призначив пенсію за віком з 23.01.2025 у розмірі 3730,72 грн. Вказана сума пенсії виплачена заявнику одноразово лише у листопаді 2025 року, а починаючи з грудня 2025 року виплату пенсії припинено у зв`язку із застосуванням вимог Порядку №821.

Заявник вказує, що Порядок №821 застосовується виключно для виплати перерахованих на виконання рішення суду пенсій, а також нарахованих пенсій за час, що передує даті набрання законної сили рішеннями суду.

При цьому, застосування Порядку №821 для виплати поточної пенсії є незаконним та призвело до позбавлення виплати позивачу пенсії.

На підставі ч.5 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив здійснити розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву та оцінивши доводи, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.04.2025 №35 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), який дає право на призначення пенсії за віком, періоди її трудової діяльності згідно з записами трудової книжки останньої НОМЕР_2 , виданої 01.04.1985, а саме: з 01.09.1982 до 22.02.1985; з 01.04.1985 до 16.05.1988; з 10.06.1988 до 17.07.1992; з 17.08.1992 до 28.10.1996; з 08.02.1997 до 09.11.1997; з 22.04.2002 до 01.04.2003; з 09.07.2003 до 03.04.2004; з 17.05.2004 до 14.06.2004; з 01.07.2005 до 31.10.2005; з 22.11.2005 до 30.06.2006; з 06.06.2006 до 21.06.2006; з 22.06.2006 до 30.10.2007; з 03.12.2007 до 15.06.2008; з 16.06.2008 до 23.01.2009; з 11.02.2009 до 15.06.2009; з 16.06.2009 до 04.11.2009; з 11.12.2009 до 09.06.2010; з 10.06.2010 до 29.10.2010; з 16.11.2010 до 28.06.2010; з 29.11.2010 до 24.12.2010; з 26.01.2011 до 28.02.2011; з 17.04.2011 до 13.05.2011; з 07.06.2011 до 05.10.2011; з 19.12.2007 до 06.08.2012; з 11.05.2012 до 11.02.2013; з 25.02.2013 до 02.07.2013; з 01.08.2014 до 22.04.2015; з 10.06.2015 до 06.07.2015; з 09.07.2013 до 26.08.2015; з 27.08.2015 до 07.10.2015; з 10.06.2016 до 27.03.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.03.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протоколом від 14.10.2025 призначило заявнику пенсію за віком з 23.01.2025 у розмірі 3730,72 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 03.02.2026 №1999-235/В-02/8-2300/26 заявнику повідомлено, що виплата сум пенсії, нарахованої на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі 580/3230/25 здійснюється відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, в межах відповідного фінансового ресурсу.

На забезпечення такої виплати спрямується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Доплата пенсії, нарахована на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі 580/5275/25, за період із 23.01.2025 по 31.10.2025 у загальній сумі становила 49582,47 грн, з них виплачено у жовтні 2025 року 34659,59 грн (21902,93 грн + 12756,66 грн), у листопаді 2025 року 3730,72 гри, залишок доплати - 11192,16 грн.

Не погоджуючись із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо застосування до поточної пенсії норм Порядку №821, заявник звернулась в суд з цією заявою.

Оцінюючи заявлені доводи, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

На підставі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Конституційний Суд України у абз.3 резолютивної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як установлено судом, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі 580/5275/25, протоколом від 14.10.2025 ГУ ПФУ в Черкаській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 23.01.2025 у розмірі 3730,72 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 03.02.2026 №1999-235/В-02/8-2300/26 заявнику повідомлено, що виплата сум пенсії, нарахованої на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі 580/3230/25 здійснюється відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821, в межах відповідного фінансового ресурсу.

Так, відповідно до п.1 Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 (далі Порядок №821), цим Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування).

Відповідно до п.4, 5, 6, 7 Порядку №821 видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством (п.4).

Виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік (п.5).

Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата (п.6).

Для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку (п.7).

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що в межах окремо виділених бюджетних асигнувань виплачується різниця перерахованої на виконання рішення суду пенсії, а також нарахована сума пенсії за час, що передує даті набрання законної сили рішеннями суду, що передбачено п.п.4, 6 Порядку №821.

При цьому, на виплату поточної пенсії, що призначена на виконання рішення суду після набрання ним законної сили, за рахунок окремих бюджетних асигнувань, Порядок №821 не розповсюджується.

Отже, у спірному випадку, нарахована заявнику на виконання рішення суду пенсія за період з 23.01.2025 (дата, якої призначено пенсію) до 19.07.2025 (дата набрання рішенням суду законної сили) має виплачуватись за рахунок окремо виділених бюджетних асигнувань відповідно до п.5 Порядку №821.

Однак, нарахована сума щомісячної (поточної) пенсії у розмірі 3730,72 грн має виплачуватись заявнику без застосування норм Порядку №821.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту ст.1 Першого протоколу до Конвенції. У рішенні у справі «Міллер проти Австрії» від 16 грудня 1974 р. ЄСПЛ встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 р.: якщо особа робила внески в певні фонди, зокрема пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена в будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Отже, позиція ЄСПЛ щодо розуміння пенсійних виплат як власності за ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що коли згідно з національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат у рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Тому суд дійшов висновку визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25 в частині застосування вимог Порядку №821 під час виплати заявнику щомісячної (поточної) пенсії за віком.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Ч.1 ст.249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ч.5 ст.249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Тому суд вирішив направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25.

Отже, заява позивача щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132-142, 249, 252, 241-246, 255, 295, 371, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25 в частині застосування вимог Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 під час виплати ОСОБА_1 щомісячної (поточної) пенсії за віком. Направити Пенсійному фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд.9, ) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №580/5275/25.

Зобов`язати Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом 10 днів після надходження цієї ухвали.

Копію ухвали направити учасникам справи та Пенсійному фонду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяВалентина ОРЛЕНКО