Справа № 160/22619/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕНЕФІТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕНЕФІТ» до Львівської митниці, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900445/2 від 22.05.2024;
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2024/001726.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність оскаржуваних актів, прийнятих відповідачем, оскільки вважає, що ним подано до митного органу повний пакет необхідних документів, які не мали розбіжностей і містили усі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості за заявленим методом (за ціною договору).
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 26.08.2024 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме для доплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
14.08.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучена платіжна інструкція №476 від 29.08.2024 про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
До суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив Львівської митниці на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що наданими з митною декларацією документами, які містили розбіжності, неможливо підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, у зв`язку з чим і були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом 2-б.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
При цьому, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бенефіт» та Shandong Hiking International Commerce Group Co., LTD (Китайська народна республіка) укладено контракт №1-141122-Ch-Ukr від 14.11.2022 (надалі Контракт), відповідно до умов якого ТОВ «Торговий дім «Бенефіт» є Покупцем, Shandong Hiking International Commerce Group Co., LTD (Китайська народна республіка) є Продавцем.
Відповідно до п. 1.1. Контракту, Продавець зобов`язується продати та поставити Покупцеві підшипники, відповідно до виставлених інвойсів (проформ-інвойсів). Покупець зобов`язується прийняти ці товари та оплатити їх на умовах, визначених цим Контрактом. Ціна, кількість, асортимент товарів можуть змінюватися згідно взаємної домовленості сторін, що має бути відображено у проформа-інвойсах та інвойсах Продавця (п. 1.2. Контракту).
Кількість товарів в (тонах, кілограмах, одиницях та таке інше) відображається в інвойсах та технічних специфікаціях «Продавця», що супроводжують кожну поставку «Продавця» в залежності від наявної в його розпорядженні номенклатури товару. Докладний опис товару (номенклатура) надається в інвойсах та технічних специфікаціях «Продавця», які є невід`ємною частиною контракту (п. 1.3. та п. 1.4 Контракту)
Згідно з п. 4.1 Контракту доставка Товару здійснюється у партіях згідно комерційного рахунку та пакувального листа на умовах, вказаних в проформі інвойсі та специфікації на кожну поставку Товару.
Відповідно до пунктів 5.1.- 5.4. Контракту, загальна вартість контракту обумовлюється сторонами в залежності від сум виставлених інвойсів. Ціна за одиницю товару зазначається в
інвойсах (проформах-інвойсів) «Продавця» доданих до кожної поставки. Валюта контракту: долар США. В ціну товару включаються витрати згідно базисних умов поставки (Інкотермс-2010).
1. Підшипники кулькові:
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двостороннім захистом та ущільненням з гуми або пластмаси, АРТ. 6014-2RS, діаметр внутрішнього кільця d 70 мм, діаметр зовнішнього кільця d 110 мм; ширина 20 мм, матеріал Хромова сталь G CR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 700 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двостороннім захистом та ущільненням з гуми або пластмаси, АРТ. 6312-2RS, діаметр внутрішнього кільця d 600 мм, діаметр зовнішнього кільця d 130 мм; ширина 31 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 400 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двостороннім захистом та ущільненням з гуми або пластмаси, АРТ. 6313-2RS, діаметр внутрішнього кільця d 65 мм, діаметр зовнішнього кільця d 140 мм; ширина 33 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двостороннім захистом та ущільненням з гуми або пластмаси, АРТ. 6317-2RS ,діаметр внутрішнього кільця d 85 мм, діаметр зовнішнього кільця d 180 мм; ширина 41 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий упорний одинарний закритого типу, АРТ. 108905, діаметр внутрішнього кільця d 25,5 мм, діаметр зовнішнього кільця d 51 мм; ширина 15,875 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 500 шт, марка - BENEFIT;
58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний основне конструктивне виконання , АРТ. 6324, діаметр внутрішнього кільця d 120 мм, діаметр зовнішнього кільц я d 260 мм; ширина 55 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний основне конструктивне виконання, АРТ. 6326, діаметр внутрішнього кільця d 130 мм, діаметр зовнішнього кільця d 280 мм; ширина 58 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний основне конструктивне виконання, АРТ. 6408, діаметр внутрішнього кільця d 40 мм, діаметр зовнішнього кільця d 110 мм; ширина 27 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний основне конструктивне виконання, АРТ. 6412, діаметр внутрішнього кільця d 60 мм, діаметр зовнішнього кільця d 150 мм; ширина 35 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіально-упорний однорядний основне конструктивне виконання, АРТ. 7209CМ, діаметр внутрішнього кільця d 45 мм, діаметр зовнішньо го кільця d 85 мм; ширина 19 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HR C, якість V-1 20 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіально-упорний однорядний основне конструктивне виконання , АРТ. 7018 AC, діаметр внутрішнього кільця d 90 мм, діаметр зовнішнього кільця d 140 мм; ширина 24 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63 HRC, якість V-1 - 20 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіально-упорний однорядний основне конструктивне виконання, АРТ. 7330 ACM, діаметр внутрішнього кільця d 150 мм, діаметр зовнішнього кільця d 320 мм; ширина 65 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58- 63HRC, якість
V-1 - 5 шт, марка - BENEFIT; - підшипник кочення кульковий радіально-упорний однорядний основне конструктивне виконання , АРТ. 7432 BM, діаметр внутрішнього кільця d 160 мм, діаметр зовнішнього кільця d 400 мм; ширина 88 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-6 3HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіально-упорний однорядний основне конструктивне виконання , АРТ. 7234 ACM, діаметр внутрішнього кільця d 170 мм, діаметр зовнішнього кільця d 310 мм; ширина 52 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58- 63HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіально-упорний однорядний спеціальної конструкції, АРТ.986714, діаметр внутрішнього кільця d 70 мм, діаметр зовнішнього кільця d 105 мм; ширина 21/21,5 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, я кість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий упорний одинарний закритого типу, АРТ. 9588213, діаметр внутрішнього кільця d 65 мм, діаметр зовнішнього кільця d 100 мм; ширина 21 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 150 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двома ущільненнями та широким внутрішнім кільцем, АРТ. UC 210, діаметр внутрішнього кільця d 50 мм, діаметр зовнішнього кільця d 90 мм; ширина 23/51,6 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двома ущільненнями та широким внутрішнім кільцем, АРТ. UC308, діаметр внутрішнього кільця d 40 мм, діаметр зовнішнього кільця d 90 мм; ширина 27/52 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 30 шт, марка - BENEFIT;
- підшипниковий вузол. До складу підшипникового вузла UCFC входять однорядний кульковий підшипник UC та фланцевий корпус серії FC, АРТ. UCFC206, діаметр внутрішнього кільця d 30 мм, діаметр зовнішнього кільця d 125 мм; ширина 38.1 мм, матеріал Хромова сталь GCR 15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
- підшипниковий вузол. До складу підшипникового вузла UCFC входять однорядний кульковий підшипник UC та фланцевий корпус серії FL, АРТ. UCFL 204, діаметр внутрішнього кільця d 20 мм, діаметр зовнішнього кільця d 113 мм; ширина 33.3 мм, матеріал Хромова сталь GC R15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипниковий вузол. До складу підшипникового вузла UCP входять однорядний кульковий підшипник UC та фланцевий корпус серії P, АРТ. UCP 207, діаметр внутрішнього кільця d 35 мм, діаметр зовнішнього кільця d 147 мм; ширина 48 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипниковий вузол. До складу підшипникового вузла UCF входять однорядний кульковий підшипник UC та фланцевий корпус серії F, АРТ. UCF 309, діаметр внутрішнього кільця d 55 мм, діаметр зовнішнього кільця d 160 мм; ширина 60 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний дворядний сферичний основне конструктивне виконання, АРТ. 1208, діаметр внутрішнього кільця d 40 мм, діаметр зовнішнього кільця d 80 мм; ширина 18 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 60 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний дворядний сферичний основне конструктивне виконання, АРТ. 1309, діаметр внутрішнього кільця d 45 мм, діаметр зовнішнього кільця d 100 мм; ширина 25 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 60 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення кульковий радіальний дворядний сферичний на закріплювальній втулці, АРТ. 2310К+Н2310, діаметр внутрішнього кільця d 45 мм, діаметр зовнішньо го кільця d 100 мм; ширина 40/55 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58- 63HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd Країна виробництва CN.
2. Підшипники роликові сферичні:
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd Країна виробництва - CN.
3. Підшипники роликові конічні:
- підшипник кочення роликовий радіально-упорний конічний однорядний основне конструктивне виконання, АРТ.7909, діаметр внутрішнього кільця d 47 мм, діаметр зовнішнього кільця d 100 мм; ширина 42,75 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіально-упорний конічний однорядний без внутрішнього кільця, АРТ. 807813, діаметр внутрішнього кільця d 65 мм, діаметр зовнішнього кільця d 110 мм; ширина 30,5 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58- 63HRC, якість V-2 - 20 шт, марка - BENEFIT;
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd. Країна виробництва - CN.
4. Підшипники роликові циліндричні:
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний основного конструктивн, АРТ. N 234 М, діаметр внутрішнього кільця d 35 мм, діаметр зовнішнього кільця d 72 мм; ширина 17 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V1 - 15 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний основного конструктивн, АРТ. N 313, діаметр внутрішнього кільця d 65 мм, діаметр зовнішнього кільця d 140 мм; ширина 33 мм, матеріал Хромова сталь GCR 15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 20 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний з однобортовим зовнішнім кільцем та двобортовим внутрішнім кільцем, АРТ. NF210, діаметр внутрішнього кільця d 50 мм, діаметр зовнішнього кільця d 90 мм; ширина 20 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний з однобортовим зовнішнім кільцем та двобортовим внутрішнім кільцем, АРТ. NF211, діаметр внутрішнього кільця d 55 мм, діаметр зовнішнього кільця d 100 мм; ширина 21 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний основного конструктивного виконання, АРТ. N317М/NA, діаметр внутрішнього кільця d 85 мм, діаметр зовнішнього кільця d 180 мм; ширина 41 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63 HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний основного конструктивного виконання з бортами на внутрішньому кільці та без бортів на зовнішньому, АРТ. N326 M, діаметр внутрішнього кільця d 130 мм, діаметр зовнішнього кільця d 280 мм; ширина 58 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний з бортами на зовнішньому кільці та без бортів на внутрішньому кільці, АРТ. NU310, діаметр внутрішнього кільця d 50 мм, діаметр зовнішнього кільця d 110 мм; ширина 27 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V1 - 200 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий упорний з короткими циліндричними роликами однорядний з одним роликом у гніздах сепаратора закритого типу, АРТ.129710, діаметр внутрішнього кільця d 80 мм, діаметр зовнішнього кільця d 85 мм; ширина 22,8 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 100 шт, марка - BENEFIT;
- підшипник кочення роликовий радіальний з короткими циліндричними роликами однорядний з однобортовим зовнішнім кільцем та двобортовим внутрішнім, АРТ. NF311 E, діаметр внутрішнього кільця d 55 мм, діаметр зовнішнього кільця d 120 мм; ширина 29 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-6 3HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd. Країна виробництва CN.
5. Корпуси підшипників:
- корпус підшипника АРТ. P204, діаметр внутрішнього кільця d 47 мм; ширина 38 мм, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 500 ш т, марка - BENEFIT;
- корпус підшипника АРТ. P205, діаметр внутрішнього кільця d 52 мм; ширина 38 мм, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 500 ш т, марка - BENEFIT;
- корпус підшипника, АРТ. P207, діаметр внутрішнього кільця d 35 мм; ширина 48 мм,
твердість 58-63HRC, якість V-1 - 500 шт, марка - BENEFIT;
- корпус підшипника, АРТ.F308, діаметр внутрішнього кільця d 40 мм; ширина 17 мм, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 10 шт, марка - BENEFIT;
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd Країна виробництва - CN.
Кільце стопорне зовнішнє в асортименті, АРТ. DIN 471-006, DIN 471-009, DIN 471-010,
DIN 471-024, DIN 471-030, DIN 471-035, DIN 471-040, DIN 471-055 - 110000 шт, марка - BENEFIT;
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd Країна виробництва - CN.
7. Підшипники кулькові зовнішній діаметр яких не більш як 30 мм:
- підшипник кочення кульковий радіальний однорядний з двома захисними шайбами, АРТ. 695-ZZ, діаметр внутрішнього кільця d 5 мм, діаметр зовнішнього кільця d 13 мм; ширина 4 мм, матеріал Хромова сталь GCR15, твердість 58-63HRC, якість V-1 - 50 шт, марка - BENEFIT;
Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd Країна виробництва - CN.
8. Частини підшипників:
- Стальна кулька 5,0(G100 - 2238800 шт. Запаковано в картонні коробки на дерев`яних палетах. Виробник: Shandong FO Bearing Manufactoring Co., Ltd Країна виробництва - CN.
За результатами опрацювання поданих ТОВ «Торговий дім «Бенефіт» документів, Митниця склала картку відмови в митному оформленні товарів від 22.05.2024 №UA209170/2024/001726.
22.05.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2024/900445/2.
Митна вартість задекларованих товарів скоригована відповідачем за методом визначення митної вартості 2-б.
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація для товару №1 UA500080/2024/5825 від 12.05.2024, для товару №2 UА807200/2024/6571 від 22.04.2024, товару №3 UА807200/2024/6571 від 22.04.2024, для товару №8 UА807200/2024/6571 від 22.04.2024.
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено:
- відповідно до положень Incoterms 2020 термін СІF Соst, Insuranc and Freight (Вартість Страхування і Фрахт (назва порту призначення)), за яким продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які інші додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Жоден з таких документів до митного оформлення не надавався. Серед вказаних у графі 44 МД документів, які мали б підтверджувати заявлену суму транспортних витрат, міститься: довідки «про транспортні витрати» №100524_03 від 13.05.2024, видана ТОВ «АДР Логістік», №186 від 15.05.2024, видана ТОВ «ФОСДАЙК ГРУП». Загальна примітка «використання загальновизнаних принципів бухгалтерського обліку» Тлумачних приміток до Угоди про застосування статті VII ГАТТ під пунктом 2 містить наступне положення: «Для цілей цієї Угоди митна адміністрація кожного члена використовує інформацію, підготовлену в спосіб, сумісний із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку в країні, які є доречними для відповідної статті». Оскільки документ під назвою «довідка про транспортні витрати» не є бухгалтерським документом, що підтверджує вартість наданих послуг з перевезення товару, відповідно до чинного законодавства України, він не може слугувати документом, що підтверджує числове значення відповідних витрат. Вартість транспортних витрат підтверджено неналежним документом;
- в графі 44 митної декларації зазначено під кодом 0705 «коносамент», який до митного оформлення не поданий;
- до митного оформлення не подано договір на транспортно-експедиційні послуги та договори на транспортні послуги з безпосередніми виконавцями даних послуг;
- відповідно до п. 4.2 контракту від 14.11.2022 №1-141122-Сh-Ukr товар вказаний в специфікації постачається після отримання 20% передоплати по проформі інвойсу, подані платіжні документи містять посилання на проформи-інвойси, але проформа-інвойс до митного оформлення не подана, таким чином, вказані платіжні документи не піддаються обчисленню;
Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Ця норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.
За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За приписами ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Також за приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти висновків, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 в адміністративній справі №803/667/17.
Таким чином, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Суд зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16, від 12.06.2020 у справі №826/4434/16, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16.
Як видно з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.
Суд установив, що відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах міститься ряд розбіжностей, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості, однак, суд не погоджується з такими висновками митного органу, з огляду на таке.
Як зазначено вище, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказано, що відповідно до п. 4.2 контракту від 14.11.2022 №1-141122-Сh-Ukr товар вказаний в специфікації постачається після отримання 20% передоплати по проформі інвойсу, подані платіжні документи містять посилання на проформи-інвойси, але проформа-інвойс до митного оформлення не подана, таким чином, вказані платіжні документи не піддаються обчисленню.
Суду установив, що 14 листопада 2022 року між ТОВ «ДТ Бенефіт» (Україна) (Покупець) та фірмою «Shandong Hiking International Commerce Group Co., LTD» (Китай) (Продавець) уклали контракт №1-141122-Ch-Ukr (далі - Контракт).
Відповідно до умов, визначених п. 1.1. Контракту, Продавець зобов`язується продати та поставити Покупцеві підшипники та інші запчастини (Товар), відповідно до виставлених інвойсів. Покупець зобов`язується прийняти ці товари та оплатити їх на умовах, визначених цим Контрактом.
Ціна, кількість, асортимент товарів та технічні вимоги до товарів можуть змінюватися згідно взаємної домовленості сторін, що має бути відображено у інвойсах та технічних специфікаціях «Продавця». (п. 1.2. Контракту).
Кількість товарів в (тонах, кілограмах, одиницях та таке інше) відображається в інвойсах та технічних специфікаціях «Продавця», що супроводжують кожну поставку «Продавця» в залежності від наявної в його розпорядженні номенклатури товару. Докладний опис товару (номенклатура) надається в інвойсах та технічних специфікаціях «Продавця», які є невід`ємною частиною контракту (п. 1.3. та п. 1.4 Контракту).
Відповідно до п. 4.1. доставка товару здійснюється у партіях згідно комерційного рахунку та пакувального листа на умовах, вказаних в проформі інвойсу та специфікації на кожну поставку товару.
За 10 днів до готовності Товару узгодженої партії к відвантаженню Продавець інформує Покупця. Покупець організує фрахт контейнера і надсилає контактні дані свого експедитора Продавцю.( п. 4.3 Контракту).
Загальна вартість контракту обумовлюються сторонами в залежності від сум виставлених інвойсів. (п.п.5.1. Контракту).
Пунктами 5.2 та 5.4. контракту визначено, що ціна за одиницю товару зазначається в інвойсах (проформах-інвойсах) «Продавця» доданих до кожної поставки. В ціну товару включаються витрати згідно базисних умов поставки (Інкотермс-2010).
Згідно із п.4.2. Контракту, товар, вказаний в специфікаціях, постачається після отримання продавцем наступних документів, підписаних обома сторонами: контракту, специфікації на поставку, підтвердження SWIFT про переоплату 20% проформи інвойсу партії товару.
Відповідно до п. 6.2 форма оплати: 100% передоплата, яка здійснюється частинами.
Таким чином, указаними вище документами підтверджуються числові значення вартості поставленої партії товару.
Щодо висновку митного органу про відсутність доказів понесення позивачем транспортних витрат, суд зазначає, що 18.09.2023 між ТОВ «Фосдайк Груп» (експедитор) і ТОВ «Торговий дім Бенефіт» (клієнт) був укладений договір №982 транспортно-експедиторського обслуговування (далі Договір №982), предметом якого є надання Експедитором Клієнту послуг з транспопортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів Клієнта, в тому числі з організації перевезень різним видами транспорту, перевалки у портах та надання інших узгоджених сторонами послуг.
Відповідно до п.п. 2.1.3. п.2.1. договору Експедитор має право укладати від свого імені або від імені Клієнта та за рахунок Клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та додаткові роботи та послуги, передбачені заявкою, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію, страхування вантажів і контейнерів.
Підпунктом 4.2.3 пункту 4.2. Договору №982 передбачено, що за організацію ТЕО, згідно цього договору, клієнт оплачує наступні платежі у такому порядку: а) погоджені платежі, що підлягають сплаті за організацію ТЕО з перевезення вантажу морським транспортом (фрахт) і супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентський збір і т.д.), протягом 5 календарних днів з дати рахунку-фактури експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці, за наявності вантажу в порту призначення і документів, що підтверджують доставку вантажу, але до виходу контейнерів з порту.
Пунктом 4.5 Договору №982 передбачено, що експедитор після надання послуги (виконання відповідної заявки) складає акт виконаних робіт і надає його клієнту. Клієнт протягом 5 (п`яти) діб з моменту отримання Акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою та відправити Експедитору, або надати протягом п`яти робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну Акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами та підлягає оплаті без заперечень.
Таким чином, станом на 22.05.2024 (дату винесення оскаржуваного рішення) у позивача не було банківського платіжного документу, що підтверджував вартість перевезення. Проте, суд зазначає, що довідка про транспортні витрати від 15.05.204 №186 і акт надання послуг від 15.05.2024 №278 містять вичерпну інформацію про суму витрат, які позивач понесе в зв`язку з перевезенням товару.
Окрім того, відповідачем не зазначено конкретних обставин, які б викликали відповідні сумніви щодо транспортних витрат у зазначених документах, які були надані позивачем, неточності або помилки, причини неможливості їх перевірки.
Крім цього, суд зазначає, що довідка про транспортні витрати від 15.05.2024 №186 містить інформацію про транспортно-експедиційні витрати за межами території України, а саме, Гданськ, Польща. А довідкою про транспортні витрати від 13.05.2024 №100524_03 підтверджуються транспортні витрати по перевезенню вантажу: Гданськ (Польща) Краківець (митний кордон України); Краківець (митний кордон України) Дніпро (Україна).
Наведеним вище спростовуються висновки митниці про суперечність умов зовнішньоекономічної операції з поставки спірної партії товару в частині торгової країни і країни призначення поставки товару.
Відповідно до cт.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є у тому числі, але не виключно, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 №599 (далі - Наказ №599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч.2 cт.53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких належать: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Таким чином, суд, зважаючи на надані позивачем документи до митного оформлення щодо транспортування товару, вказує на необґрунтованість висновків митного органу, оскільки позивачем надано документи, які дають змогу перевірити суму сплачену за транспортування товару.
Крім того, положеннями п.6 ч. 2 ст.53 МК України та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником довідки про транспортно-експедиторські витрати є допустимими доказами розміру таких витрат.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Така правова позиція викладена, зокрема, в пункті 2.11 Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року, затвердженої Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року №2.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 у справі №810/2784/18 та від 11.04.2022 у справі №1.380.2019.006980, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.
Щодо ненадання коносаменту, суд указує, що він був наданий позивачем під час митного оформлення товару, про що вказано і самим відповідачем у складеній ним картці відмови.
Суд вважає, що надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують вартість товару, містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару та є достатніми для підтвердження вартості товару.
При цьому, ч.5 ст.53 МК України прямо забороняє вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Проте, митним органом у повідомленні про необхідність надання додаткових документів жодним чином не обґрунтовано, які саме розбіжності можуть усунути вказані запитувані митним органом документи.
З наведеного слідує, що подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Натомість, зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.
По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
Крім того, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Суд також зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості товару відсутні відомості про порівняння умов поставки за наведеними відповідачем рішеннями, що слугували джерелом коригування митної вартості.
В рішенні також відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару, умов поставки товару, ціни, яку було взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, не зазначено інформацію і джерела, які були використані митним органом під час визначення митної вартості товару позивача, що свідчить про не проведення відповідачем детального дослідження митних декларацій за рішеннями, що слугували джерелом коригування митної вартості, і на підставі яких обрано метод для визначення вартості оцінюваного товару.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Поряд з цим, спірне Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати переважне значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.
Отже, факт наявності в автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 у справі №809/1174/17 у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
З огляду на те, що під час митного оформлення митницею не було висловлено жодних обґрунтованих сумнівів щодо розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів у поданих декларантом документах щодо ціни товару, про що свідчить аналіз змісту спірного рішення про коригування митної вартості товару, суд зазначає, що наведені документи не містили жодних розбіжностей саме у числових значеннях складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим наявні підстави вважати, що митний орган не навів жодних обґрунтованих сумнівів щодо неможливості визначення митної вартості товарів за поданими декларантом документами, тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не мав правових підстав для витребування додаткових документів у декларанта.
Таким чином, зауваження митного органу до наданих на підтвердження заявленої митної вартості товарів документів, що викладені у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд уважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
У зв`язку з наведеним суд уважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для витребування додаткових документів у декларанта та для коригування заявленої ним митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд також звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Законом чітко встановлено умови, за наявності яких, у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тому, приписи закону зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Натомість, під час розгляду цієї справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Суд зазначає, що досліджені первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в цьому випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Тому, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивач неправильно здійснив розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Крім того, відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів будь-яким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема, з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень та здійснення коригування митної вартості.
З таких обставин, оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто рішення не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку прийняттю відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
У картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення зазначено таку причину для відмови у митному оформлені (випуску) товарів: прийняття рішення про коригування митної вартості.
Оскільки судом скасовано рішення про коригування митної вартості через його протиправність, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також підлягає скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява у цій справі є такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Так, у цій справі позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн за вимогу майнового характеру і 3028,00 грн за вимогу немайнового характеру.
Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року у розмірі 3028,00 грн.
Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою, за подання до адміністративного суду: адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації.
Виходячи і з суми різниці митних платежів, що були розраховані позивачем, та митних платежів, що були визначені оскаржуваним рішенням, за подачу цього позову до суду підлягає оплаті судовий збір у сумі 3028,00 грн.
При цьому, суд ураховує, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле.
Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
З урахуванням наведеного, а також з огляду на задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕНЕФІТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900445/2 від 22.05.2024.
Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2024/001726.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕНЕФІТ» (вул. Ливарна, буд.4, офіс 302, м. Дніпро, 49000, ).

Відповідач: Львівська митниця (вул. Костюшка Т., буд.1, м. Львів, 79000, ).

Суддя Н.В. Кучугурна