Справа № 460/7769/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 року м. Рівне№460/7769/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування страхового стажу у повному обсязі за періоди з 01.08.2005 до 30.06.2010;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.08.2005 до 30.06.2010 у повному обсязі. Довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою ОК-5) підтверджується факт внесення позивачем щомісячних страхових платежів, починаючи з дня державної реєстрації, тобто з травня 2005 року і закінчуючи днем припинення державної реєстрації 21.03.2019. Відповідно, сплату єдиного податку у спірний період (з 01.08.2005 до 30.06.2010) необхідно вважати сплатою пенсійних внесків (42%), які підлягали перерахуванню до Пенсійного фонду. При цьому недоплата таких внесків до мінімального розміру не впливає на включення відповідних періодів до страхового стажу.

Ухвалою суду від 22.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними, оскільки аналіз змісту норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою набуття права на трудову пенсію фізичній особі - підприємцю є наявність стажу роботи, за умови сплати останніми страхових внесків до Пенсійного фонду України. Відповідно до відомостей, зазначених у формі ОК-5, з травня 2005 року по червень 2010 року сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування проводилася позивачем частково. Доказів того, що позивач у вказані (спірні) періоди перебував на спрощеній системі оподаткування (зокрема, торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків, а також доказів перебування у спірний період саме на спрощеній системі оподаткування тощо) не подано, що дозволяє дійти висновку, що сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати ним відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування до його страхового стажу періоду підприємницької діяльності. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 з 13.05.2005 був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Основний вид діяльності за КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права. Перебував на обліку в податковому органі як платник єдиного внеску з 16.05.2005.

Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 13.05.2005 серії В01 №662908, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.а.с.10-11, 15).

21.03.2019 ОСОБА_2 подано державному реєстратору заяву та відповідні документи для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем за її рішенням" (а.с.12).

17.06.2024 ОСОБА_2 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою "про дозарахування страхового стажу" за період провадження підприємницької діяльності, у якій вказав, що до страхового стажу включаються періоди ведення підприємницької діяльності за умови сплати страхових внесків незалежно від їх розмірів. Зазначив кількість днів незарахованого страхового стажу за кожен рік за період 2005-2010 років. Констатував, що невключення страхового стажу у повному обсязі за період здійснення підприємницької діяльності не ґрунтується на положенням Закону і порушує його права (а.а.с.13-14).

Листом від 16.07.20224 №1700-0202-8/41743 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило ОСОБА_2 про те, що з метою визначення тривалості його страхового стажу позивач має право звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України (адреси вказано на веб-порталі електронних послуг portal.pfu.gov.ua), з документом, який посвідчує його особу (паспортом), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків, трудовою книжкою, та іншими документами, передбаченими Порядком №637, для подання відповідної заяви (про попередній розрахунок пенсії) (а.а.с.8-9).

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пп.1 п.3-1 розд.ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Таким чином, до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії, зараховується період здійснення підприємницької діяльності з 1 липня 2000 року до 31 грудня 2017 року за умови сплати страхових внесків незалежно від сплаченого розміру.

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкове державне соціального страхування (форма ОК-5), сплата страхових внесків за період з 01.08.2005 до 30.06.2010 проводилася частково (а.а.с.16-20).

Як стверджує позивач, зазначені страхові внески сформовані за рахунок сплати єдиного податку.

Суд погоджується з аргументами позивача, що недоплата єдиного податку (несплата у мінімально встановленому розмірі) не впливає на включення відповідних періодів до страхового стажу. Проте, вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним встановленим обставинам

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, судовому захисту підлягає лише порушене право.

Таким чином, передумовою для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога).

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI, ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування

Частиною 3 розділу ІV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 27.03.2018 №8-1 передбачено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом встановлено, що в заяві від 17.06.2024 "про дозарахування страхового стажу" ОСОБА_2 лише констатував порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України його прав у зв`язку з невключенням до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності у повному обсязі.

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у листі від 16.07.2024 №1700-0202-8/41743 повідомило позивача, що з метою визначення тривалості страхового стажу він має право звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України, з документом, який посвідчує особу (паспортом), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків, трудовою книжкою та іншими документами, передбаченими Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, для подання відповідної заяви (про попередній розрахунок пенсії).

На зазначену пропозицію позивач не зреагував, у встановленому порядку до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України щодо перерахунку стажу - не звертався.

Відтак, у суду відсутні підстави для трактування поведінки відповідача як протиправної бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Олександра Борисенка, буд.7, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 21084076).

Повне рішення складено 23 лютого 2026 року.

Суддя О.М. Дудар