Справа № 240/3636/26
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

23 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/3636/26

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нагірняк М.Ф., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

В провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебуває матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (справа №240/3636/26).

Відповідно до позовних вимог Позивач, окрім іншого, просить визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 30.10.2017 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та зобов`язати нарахувати та виплатити таку індексацію.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві Позивач повинен викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві мають бути зазначені: зміст позовних вимог та виклад обставин, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох Відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, що підтверджують позовні вимоги; зазначення доказів, які підтверджують наведені обставини.

Всупереч вказаним вимогам в позовній заяві наведено лише спірні обставини на підтвердження позовних вимог, але відсутні обґрунтування таких вимог.

Так, в позовній заяві стверджується про необхідність проведення спірного перерахунку індексації виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

Разом з тим, на підтвердження таких доводів в позові не наведено жодних обґрунтувань того, що збільшення посадових окладів для осіб Державної кримінально-виконавчої служби (міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мін`юсту), до яких відноситься Позивач, що мали місце на підставі постанов КМ України № 170 від 24.02.2010; № 1222 від 30.11.2011; № 1036 від 28.12.2016) не призвели до збільшення посадового окладу Позивача.

Те чи інше збільшення посадового окладу Позивача беззаперечно впливає на визначення базового місяця для обчислення індексації її грошового забезпечення.

Відсутність такого обґрунтування засвідчувало про недоліки позовної заяви і стало підставою для прийняття 09.02.2026року ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вказаної ухвали суду Позивачем 19.02.2026року до суду подано заяву про відкриття провадження у справі, в якій наведене обґрунтування щодо впливу постанов КМ України № 170 від 24.02.2010; № 1222 від 30.11.2011; № 1036 від 28.12.2016 на посадовий оклад Позивача та заяву про відвід судді Нагірняк М.Ф.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, Позивач обґрунтовує заяву про відвід судді Нагірняку М.Ф., подану відповідно до ст. 36 КАС України, тим, що в ухвалі Житомирського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 суддя Нагірняк М.Ф. надав оцінку достатності всіх обставин та доказів, що суперечить позиції Великої палати Верховного Суду, наведеній в постанові від 31.08.2023року у справі №990/114/23, та викликає у Позивача сумніви в неупередженості судді Нагірняка М.Ф., об`єктивності розгляду справи та можливості суддею забезпечення прав позивача на справедливий суд.

Безспірно, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Разом з тим, посилання Позивача на ст. 36 КАС України, як на підставу для відводу судді, зокрема необ`єктивність та упередженість судді, по своїй суті є припущенням, а заява, яка містить припущення про існування відповідних обставин не підтверджених належними і допустимими доказами, не є підставою для відводу судді.

В ухвалі суду від 09.02.2026року не надано оцінку обраному ні Позивачем способу захисту порушеного права, ні доказам та не надано оцінку наявності чи відсутності обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

В ухвалі суду від 09.02.2026року лише зазначалося про необхідність дотримання вимог статті 160 КАС України на підтвердження позовних вимог в частині визначення базового місяця для обчислення індексації її грошового забезпечення зазначити, що збільшення посадових окладів для осіб Державної кримінально-виконавчої служби (міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мін`юсту), до яких відноситься Позивач, що мали місце на підставі постанов КМ України № 170 від 24.02.2010; № 1222 від 30.11.2011; № 1036 від 28.12.2016) не призвели або призвели до збільшення її посадового окладу.

При цьому судом враховувалося клопотання Позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та без участі Позивача.

Слід зазначити, що Позивач в заяві від 19.02.2026року навела обґрунтування щодо впливу постанов КМ України № 170 від 24.02.2010; № 1222 від 30.11.2011; № 1036 від 28.12.2016 на її посадовий оклад.

Разом з тим, доводи Позивача щодо упередженості судді Нагірняка М.Ф. зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням, яке прийнято до розгляду справи по суті.

Згідно ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких підстав, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Позивача про відвід судді Нагірняка М.Ф. та про відсутність визначених КАС України підстав для відводу судді Нагірняку М.Ф. по справі 240/3636/26.

Враховуючи вищевикладене та з метою уникнення будь яких сумнівів у неупередженості судді Нагірняка М.Ф. при розгляді справи, суд вважає за необхідне відповідно до частини 4 статті 40 КАС України передати дану справу іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та буде визначений в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України, для вирішення заяви про відвід.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду у період з 16.02.2026 до 20.02.2026 суддя Нагірняк М.Ф. перебував у відпустці. У зв`язку з цим, ухвалу постановлено після виходу судді з відпустки.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 від 19.02.2026 року про відвід судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/3636/26.

Передати адміністративну справу №240/3636/26 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії у порядку встановленому ч. 1 ст. 31 та ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду..

Суддя М.Ф. Нагірняк