Справа № 401/311/26
Суддя: Макарова Ю. І.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/311/26
Провадження № 2-а/401/14/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2026 року через особистий кабінет в електронній підсистемі "Електронний Суд" позивач звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови серії 2КІ № від 22 січня 2026 року, про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 січня 2026 року відповідно до постанови № 2КІ, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що позивач припаркував свій автомобіль MAZDA 3, д.н.з. НОМЕР_1 , у зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", за адресою: Київ, узвіз Вознесенський, 14, чим порушив ПДР. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та незаконною з наступних підстав. Стоянка транспортного засобу була здійснена в межах населеного пункту на дорозі з двостороннім рухом, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, без трамвайних колій посередині та не розділена розміткою 1.1. За таких умов пунктом 15.3 ПДР України прямо дозволено зупинку та стоянку транспортних засобів як з правого, так і з лівого боку дороги. Заборонний дорожній знак, на який посилається посадова особа, встановлений для зустрічного напрямку руху та з його боку був повернутий тильною стороною, у зв`язку з чим об`єктивно не міг бути сприйнятий ним. Зазначена обставина чітко підтверджується фотоматеріалами, завантаженими з сервісу "Київ Цифровий", що містяться в документі "Доказова база по адміністративному правопорушенню" з додатковими нанесеними коментарями позивача. Відповідно до п. 8.2-1. ПДР України, дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Отже, дія зазначеного знака на нього не поширювалася. Таким чином, дії позивача відповідали вимогам п. 15.3 ПДР України, вимоги заборонного знака на нього не поширювалися, а отже склад адміністративного правопорушення відсутній. З огляду на викладене, просить суд скасувати вищевказану постанову та закрити провадження про справі. (а.с. 2-3)

Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року, позов залишено без руху, позивачу надано час для усунння недоліків. (а.с. 7-8)

10 лютого 2026 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. (а.с. 9-10)

Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, призначено перше судове засідання на 19 лютого 2026 року. (а.с. 22-23)

16 лютого 2026 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, 22 січня 2026 року Головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Мерцаловою Є.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) № 2КІ № , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням вимог дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", Правил дорожнього руху, та вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підтвердження факту правопорушення до відзиву долучено матеріали фотофіксації (5 фотозображень), які містять дату та час здійснення фотозйомки, дані щодо місця розташування транспортного засобу, співвідношення розташування транспортного засобу щодо нерухомих об`єктів та вичерпний обсяг інформації для встановлення марки транспортного засобу, серії та номеру його державної реєстрації. Вказує, що із наданих матеріалів вбачається факт зупинки транспортного засобу позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено". Зазначає, що положення п. 15.3 Правил не є предметом розгляду в межах даної справи, а право особи на здійснення зупинки або стоянки транспортного засобу на лівому боці дороги жодним чином не уповноважує останню на самовільне порушення ПДР України. Крім того, вказує, що знак 3.34 має імперативний характер та зобов`язує учасника дорожнього руху знати й неухильно виконувати його вимоги. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 71-76)

16 лютого 2026 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження відповідача про невизнання ним факту зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знака 3.34 "Зупинку заборонено" не відповідає дійсності. Вказує, що не здійснював зупинки в зоні дії зазначеного знака, оскільки у напрямку його руху такий дорожній знак був відсутній. На підтвердження своєї позиції позивач надав фотоматеріали із загальним виглядом місця події, на яких, за його твердженням, зафіксовано відсутність дорожнього знака 3.34 по лівій стороні проїжджої частини в напрямку його руху. У зв`язку з цим позивач вважає, що склад адміністративного правопорушення відсутній, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, та просить позов задовольнити в повному обсязі. (а.с. 89-90)

18 лютого 2026 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони інспекторам з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виносити постанови щодо застосування дії дорожнього знаку 3.34 на спірній ділянці дороги (зліва від напрямку руху) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 401/311/26. Крім того, просить суд приєднати до матеріалів справи № 401/311/26 постанови: від 12 лютого 2026 року серія 2КІ № , від 16 лютого 2026 року серія 2КІ № , від 17 лютого 2026 року серія 2КІ № та об`єднати зазначені вимоги в одне провадження. (а.с. 92-94)

Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, приєднання матеріалів та об?єднання справи за його позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. (а.с. 99-103)

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 70)

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяви про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. (а.с. 106)

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що постановою, винесеною Головним спеціалістом - інспектором з паркування першого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Мерцаловою Є.О. серії 2КІ № від 22 січня 2026 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 22 січня 2026 року о 12 год. 59 хв. у м. Києві, узвіз Вознесенський, 14, керуючи транспортним засобом MAZDA 3, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушено вимоги дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху України. (а.с. 82)

Доказовою базою по адміністративному правопорушенню підтверджено обставини, зазначені у постанові серії 2КІ № від 22 січня 2026 року, зокрема чітко зафіксовано, що автомобіль позивача MAZDA 3, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", що також підтверджується фотознімками розташування транспортного засобу позивача відносно встановленого дорожнього знаку 3.34, які долучені представником відповідача до відзиву. (а.с. 4, 83-87)

Суд, дослідивши письмові докази справи, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із абз. 1 п. 8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до приписів п.п. "в" п. 8.4 ПДР України дорожні знаки зокрема поділяються на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 ПДР України передбачено зону дії заборонних знаків, зокрема для дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена" передбачено зону дії від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно із п. 3 розділу 33 ПДР України, дія знаку 3.34 "Зупинку заборонено", - поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений.

У пункті 15 ПДР України визначено правила зупинки та стоянки.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п.п. 15.1). За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка, чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п.п. 15.2). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1 , а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом (п.п. 15.3).

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ПДР України дія знака 3.34 поширюється на той бік дороги, на якому такий встановлений. Зона дії знака 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.

Таким чином, зупинка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17, постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17).

При цьому позивачем у порушення вимог ч. 1 ст. 77 КАС України суду не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження обґрунтованості позовних вимог та які спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати позивача віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду впродовж десяти днів з дня складення повного рішення, у порядку визначеному ст. 297 КАС України.

Відомості про сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 30 вересня 2005 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , юридична адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова