Справа № 380/23422/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 рокусправа № 380/23422/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 54 від 02.04.2025 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії № 54 від 06.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 01.04.1987 по 19.09.1988; період навчання з 01.09.1989 по 26.06.1990 у середньому професійно-технічному училищі №5 м. Запоріжжя; періоди роботи: з 28.06.1990 по 15.04.1995 на посадах моториста-матроса т/х «Славутич-8», моториста т/х «Г.Лавриненков», матроса т/х «М.Кошевий» у Запорізькому суднобудівному-судноремонтному заводі (нині АСК «Укррічфлот»), з 12.09.2000 по 30.04.2006 на посаді механіка в ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки» - до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2; період роботи: з 01.03.1997 по 30.10.1998 на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду на електропічній дільниці електротермічного цеху силуміну та кремнію в ЗАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV - з 13 березня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.05.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заявою та документами щодо призначення йому пільгової пенсії за віком за Списком № 2. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області переглянуто правильність обчислення пільгового стажу та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.04.2025 № 54 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.06.2024. Так, рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 54 від 02.04.2025 до пільгового стажу не зараховано періоди: з 28.06.1990 по 15.04.1995, з 01.03.1997 по 30.10.1998 та з 12.09.2000 по 30.04.2006. Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 54 від 02.04.2025 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії № 54 від 06.06.2024 та бездіяльність відповідачів щодо не призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 не відповідає нормам чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію позивачем права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, є протиправним і підлягає скасуванню, тому позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 08.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

22.12.2025 за вх.№101101 від представника ГУ ПФУ у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком (29.05.2024) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) досяг 55 років. Страховий стаж становив 35 років 20 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 відсутній. Пільговий стаж за Списком № 2 - 04 роки 9 місяців 10 днів (періоди з 08.09.1986 по 23.03.1987, з 17.10.1988 по 29.09.1989, з 01.11.1998 по 11.09.2000, з 01.05.2006 по 30.09.2007). Відповідно до ст. 114 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах виникає у чоловіків після досягнення 55 років та наявності 12 років 6 місяців пільгового стажу роботи за Списком № 2. Станом на момент розгляду заяви про призначення пенсії у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи за Списком № 2 (12 років 6 місяців). На підставі викладеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 54 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Просить у задоволенні позову відмовити.

29.12.2025 за вх.№103116 від представник ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №54 від 06.06.2024 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. На заміну зазначеного рішення винесено рішення №54 від 02.04.2025, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди з 28.06.1990 по 15.04.1995 згідно пільгової довідки від 18.04.2024 №1-1-36/113, виданої АСК «Укррічфлот», підтверджуючу особливий характер роботи та умови праці, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки взаємне зарахування періодів роботи за Списком 2 і за вислугу років чинним законодавством не передбачено. Крім цього, не зараховано періоди роботи з 01.03.1997 по 30.10.1998 згідно пільгової довідки від 13.02.2024 №021, виданої АТ «Запорізький виробничий Алюмінієвий комбінат», оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ); з 12.09.2000 по 30.04.2006 згідно пільгової довідки від 30.04.2006 №190/50, виданої ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки», оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку №637, а саме відсутні дані права підпису начальника департаменту організації та економіки праці. Вважає, що обов`язок в наданні достатнього пакету документів законодавець покладає на позивача, а Головне управління не наділено повноваженнями у підтвердженні страхового стажу, а лише у відповідності до п. 4.2 Порядку №22-1 досліджує, аналізує та перевіряє вже надані документи та виявляє їх неточності та розбіжності.

13.01.2026 за вх.№2705 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 29.05.2024 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком Список № 2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та пакетом документів.

За принципом екстериторіальності, за результатами розгляду заяви від 29.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 06.06.2024 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 54.

Відповідно до рішення № 54 від 06.06.2024 встановлено: вік заявника 55 років 02 місяці. Страховий стаж 34 роки 11 місяців. Пільговий стаж: 07 років 11 місяців, у тому числі стаж роботи за списком №1 01 рік 06 місяців 29 днів, за списком №2 04 роки 10 місяців 10 днів та військова служба 1 рік 06 місяців.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу не зараховано періоди: з 28.06.1990 по 15.04.1995 згідно пільгової довідки № 1-1-36/113 від 18.04.2024 виданої АСК «Укррічфлот», оскільки зазначена довідка не відповідає додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, а саме відсутні дані права підпису начальника департаменту організації та економіки праці.

В подальшому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на заміну рішення від 06.06.2024, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.04.2025 №54.

Відповідно до вказаного рішення, вік заявника 55 років 02 місяці. Страховий стаж становить 35 років 20 днів. Пільговий стаж за Списком №1 відсутній. Пільговий стаж становить за Списком №2 04 роки 9 місяців 10 днів.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу не зараховано періоди:

- з 28.06.1990 по 15.04.1995 згідно пільгової довідки від 18.04.2024 №1-1-36/113 видану АСК «Укррічфлот», підтверджуючу особливий характер роботи та умови праці, для призначення пенсії за вислугу років, статті 55 пункту «д», оскільки взаємне зарахування періодів роботи за Списком 2 і за вислугу років чинним законодавством не передбачено;

- з 01.03.1997 по 30.10.1998 згідно пільгової довідки від 13.02.2024 №021, видану Акціонерним товариством «Запорізькій виробничий Алюмінієвий комбінат», оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 );

- з 12.09.2000 по 30.04.2006 згідно пільгової довідки від 30.04.2006 №190/50, видану ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки», оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку №637, а саме: відсутні дані права підпису начальника департаменту організації та економіки праці.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788 XII, «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788), пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 52 Закону № 1788, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Відповідно до п.д ч. 1 ст. 55 Закону № 1788, право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.б ст. 13 Закону №1788, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом першим підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацом першим підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону , виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Так, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до пільгового стажу позивача не зараховано період «з 28.06.1990 по 15.04.1995 згідно пільгової довідки від 18.04.2024 № 1-1-36/113, видану АСК «Укррічфлот», підтверджуючу особливий характер роботи та умови праці, для призначення пенсії за вислугу років, статті 55 пункту «д», оскільки взаємне зарахування періодів роботи за Списком 2 і за вислугу років чинним законодавством не передбачено».

З цього приводу, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. (ч. 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Також, ч. 6 ст. 56 Закону № 1788 передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 , передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до списку № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за списком № 2 та результатами проведення атестації робочих місць.

За приписами пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» , у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто, вимоги постанови № 637 щодо надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу застосовуються лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992.

Списки № 1 та № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, та застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991. Якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991, якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003- застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 та передбачає, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна ж мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація робочих місць відповідно до пункту 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відтак, системний аналіз наведених вище приписів дає підстави стверджувати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком № 2, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Такими документами можуть бути карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судом встановлено, що згідно довідки № 1-1-36/113 від 18.04.2024 підтверджуючої особливий характер роботи та умови праці, необхідні для призначення пенсії за вислугу років, ст. 55 п. «д», позивач працював повний робочий день у Запорізькому суднобудівному судноремонтному заводі, нині АСК «Укррічфлот» з 28.06.1990 (наказ № 124л від 28.06.1990р.) по 15.04.1995 (наказ № з/74л від 14.04.1995р.).

У трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 08.09.1986 наявні відповідні записи №№ 8 14 щодо стажу роботи у Запорізькому суднобудівному-судноремонтному заводі, нині АСК «Укррічфлот» з 28.06.1990 (наказ № 124л від 28.06.1990р.) по 15.04.1995 (наказ № з/74л від 14.04.1995р.).

Робота, що виконувалась, дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 55 пункт (д) Закону України «Про пенсійне забезпечення» - плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Таким чином, період роботи позивача з 28.06.1990 по 15.04.1995, що дає право на пенсію за вислугу років, який не був зарахований відповідачем-1 при вирішенні питання про призначення пенсії, підлягає взаємозарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2, оскільки умови призначення пільгової пенсії, встановлені ст. 55 Закону № 1788, є аналогічними умовами, які передбачені ст. 13 даного Закону.

Також, відповідно до оскаржуваного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до пільгового стажу позивача не зараховано періоди з 01.03.1997 по 30.10.1998 згідно пільгової довідки від 13.02.2024 № 021, виданої Акціонерним товариством «Запорізький виробничий Алюмінієвий комбінат», оскільки по батькові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ); з 12.09.2000 по 30.04.2006 згідно пільгової довідки від 30.04.2006 № 190/50, виданої ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки», оскільки довідка не відповідає додатку № 5 Порядку № 637, а саме: відсутні дані права підпису начальника департаменту організації та економіки праці.

Так, згідно з записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 08.09.1986 у такій наявні відповідні записи №№ 15-17 щодо періоду роботи позивача з 01.03.1997 по 30.10.1998. Вказане також підтверджується довідкою № 021 від 13.02.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Акціонерним товариством «Запорізький виробничий Алюмінієвий комбінат».

Судом встановлено, що позивач працював повний робочий день на електропічній дільниці електротермічного цеху силуміну та кремнію і за період з 01.03.1997 по 30.10.1998 виконував роботи у металургійному виробництві (кольорові метали), за професією слюсар-ремонтник, робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 1, що передбачено Списком 1, розділ VII, пункт 5а, шифр професії 1070500а-17531, затверджений Постановою Кабінету Міністрів № 162 від 11.03.1994.

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 08.09.1986 та згідно з довідкою № 190/50 від 30.04.2006, виданої ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки», судом встановлено, що позивач працював повний робочий день з 12.09.2000 по 30.04.2006 на ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки» по професії механік, яка входить в Список № 2 для пільгового пенсійного забезпечення, розділ VIII, п. 19/1.

Крім цього, позивачем додано документи про проведену атестацію робочих місць для визначення права працівників заводу на пільгове пенсійне забезпечення

Подані позивачем до відповідача довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів в ній, які видані підприємством, засвідчені печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містить обов`язкові відомості про періоди роботи, характер виконуваної роботи у спірний період та підстави видачі довідок з посиланням на первинні документи.

Робота позивача з 28.06.1990 по 15.04.1995 т аз 12.09.2000 по 30.04.2006 передбачена в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162.

Дана робота передбачена в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36, розділ VІІІ «Виробництво кольорових металів».

З огляду на що, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи з 28.06.1990 по 15.04.1995, з 12.09.2000 по 30.04.2026 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 та період роботи з 01.03.1997 по 30.10.1998 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Тому, суд вважає, що оскаржуване рішення є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до позовної заяви, позивач просить зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 01.04.1987 по 19.09.1988; період навчання з 01.09.1989 по 26.06.1990 у середньому професійно-технічному училищі №5 м. Запоріжжя до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

З цього приводу, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудової книжки на момент призову на строкову військову службу позивач працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у Державному електрометалургійному заводі «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна в сталеплавильному цеху № 2 (СПЦ-2) з 08.09.1986р. по 23.03.1987р. на посаді слюсар з ремонту металургійного устаткування за Списком № 2 (записи №№ 1 2 трудової книжки та довідка № 125-455 від 13.12.2023р.)

Таким чином, до пільгового стажу позивача за Списком № 2 підлягає зарахуванню час проходження строкової військової служби з 01.04.1987 по 19.09.1988.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» встановлено, що час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією.

Судом встановлено, що позивач завершив навчання в середньому професійно технічному училищі № 5 м. Запоріжжя 26.06.1990 і в цей же день 26.06.1990 позивач працевлаштувався у Запорізький суднобудівний-судноремонтний завод», нині АСК «Укррічфлот», за набутою (пільговою) професією моторист І класу матрос І класу.

Крім цього, позивач вважає, що до його пільгового стажу за Списком № 1 підлягає зарахуванню також період роботи з 01.03.1997 по 30.10.1998 в Акціонерному товаристві «Запорізький виробничий Алюмінієвий комбінат» на посаді слюсаря-ремонтника по 4 розряду на електропічній дільниці електротермічного цеху силуміну та кремнію.

З цього приводу суд зазначає, що дана робота передбачена в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах , на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, передбачено Списком 1, розділ VII «Металургійне виробництво (кольорові метали)», пункт 5а, шифр професії 1070500а-17531: Робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком N 1: слюсарі-ремонтники.

Таким чином, період роботи з 01.03.1997 по 30.10.1998 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Крім того, відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Із вказаного слідує, що після реєстрації Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області заяви позивача про призначення пенсії, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав позивача на пенсійне забезпечення, з врахуванням встановлених судом обставин справи, серед яких не врахування органом ПФУ документів, які надані позивачем до суду, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 01.04.1987 по 19.09.1988; період навчання з 01.09.1989 по 26.06.1990 у середньому професійно-технічному училищі №5 м. Запоріжжя; періоди роботи: з 28.06.1990 по 15.04.1995 на посадах моториста-матроса т/х «Славутич-8», моториста т/х «Г.Лавриненков», матроса т/х «М.Кошевий» у Запорізькому суднобудівному-судноремонтному заводі (нині АСК «Укррічфлот»), з 12.09.2000 по 30.04.2006 на посаді механіка в ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки» - до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2; період роботи: з 01.03.1997 по 30.10.1998 на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду на електропічній дільниці електротермічного цеху силуміну та кремнію в ЗАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

При цьому, враховуючи також той факт, що спірне рішення скасовується судом та суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, і на свій розсуд розраховувати стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути його заяву від 25.09.2024 з врахуванням наведених обставин, тому позовні вимоги в частині призначення позивачу пенсії задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №54 від 02.04.2025 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії №54 від 06.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 01.04.1987 по 19.09.1988; період навчання з 01.09.1989 по 26.06.1990 у середньому професійно-технічному училищі №5 м. Запоріжжя; періоди роботи: з 28.06.1990 по 15.04.1995 на посадах моториста-матроса т/х «Славутич-8», моториста т/х «Г.Лавриненков», матроса т/х «М.Кошевий» у Запорізькому суднобудівному-судноремонтному заводі (нині АСК «Укррічфлот»), з 12.09.2000 по 30.04.2006 на посаді механіка в ЗАТ «Завод алюмінієвої катанки» - до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2; період роботи: з 01.03.1997 по 30.10.1998 на посаді слюсаря-ремонтника 4 розряду на електропічній дільниці електротермічного цеху силуміну та кремнію в ЗАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 968,96 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна