Справа № 360/958/25
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. ДніпроСправа № 360/958/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/958/25 за позовом адвоката Острицького Андрія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/958/25, в якій представник заявника просить суд:

- змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчого листа №360/958/25 від 27.08.2025 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023 шляхом винесення рішення про стягнення 36821,37 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено таке.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 79736772, з виконання виконавчого листа №360/958/25 від 27.08.2025 Луганського окружного адміністративного суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023.

03.12.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконавчого листа №360/958/25 від 27.08.2025 Луганського окружного адміністративного суду про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023.

Державним виконавцем, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження надано боржнику 10 робочих днів для виконання. Того ж дня направлено до виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України у Черкаській області та стягувачу для відома за вих. №27538.

19.12.2025 державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано та винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду в сумі 5100,00 грн., якою зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

29.12.2025 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов лист від боржника - ГУПФУ в Черкаській області про те, що за вищевказаним рішенням суду виконано, а саме: Головним управлінням проведено перерахунок пенсії та нараховано суму доплати в розмірі 36821,37грн.

Щодо виплати нарахованої пенсії боржником повідомлено, що виплату нарахованої пенсії на виконання рішення 09.07.2025 ОСОБА_1 буде здійснено в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень». На забезпечення такої виплати щомісяця спрямовується частина бюджетної асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

У ході проведення виконавчих дій встановлено, що громадянину ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду за № 360/958/25 від 27.08.2025 нараховано доплату згідно проведеного перерахунку пенсії в розмірі 36821,37грн, яка включена до Реєстру судових рішень. Станом на 04.02.2026 рішення суду залишається не виконаним з причин незалежних від державного виконавця. Сума доплати становить 36821,37грн.

Встановлення такого способу виконання спрямоване на своєчасне та повне виконання рішення суду, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Ухвалою суду від 09.02.2026 заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі у справі призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

11.02.2026 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшли заперечення щодо заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/958/25, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні вказаної заяви у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, з огляду на таке.

Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду.

Разом з тим, ані конкретних сум, що належать до виплати позивачу, ані чіткого періоду, за який їх слід виплатити, судом встановлено не було і, відповідно, не було зобов`язано відповідача виплатити такі суми.

З огляду на це та враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо здійснення розрахунку на виконання рішення суду в цій справі, зміна застосованого судом способу захисту (зобов`язання вчинити вказані дії без визначення сум виплат) на стягнення конкретних сум (які хоча і були розраховані відповідачем при проведенні перерахування пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення в цій справі, але безпосередньо судом не присуджувалися у конкретних розмірах), не відповідатиме юридичній сутності та змісту інституту, регламентованому статтею 378 КАС України.

Крім того, зміна способу виконання судового рішення в цій справі із зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу донараховані суми пенсії на стягнення конкретної суми цієї доплати призведе до зміни судового рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та до вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Отже, на думку представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зміна встановленого судом у рішенні, що набрало законної сили, зобов`язання боржнику провести нарахування та виплату пенсії на стягнення конкретної суми коштів полягає у зміні результату вирішеного спору, у тому числі виходу за межі заявлених позовних вимог та порушуватиме встановлений порядок відновлення порушеного права позивача.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 (справа №21-506а14), від 13.01.2015 (справа №21-604а14), від 17.02.2015 (справа №21-622а14), від 14.04.2015 (справа №21-78а15).

Верховний Суд у постанові від 16.02.2025 у справі № 640/7827/22 зазначив: «… процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17».

Представник боржника вважає, що заява про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у поточній судовій справі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання рішення у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

У адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 у справі № 360/958/25, яке набрало законної сили 09.08.2025.

27.08.2025 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у адміністративній справі № 360/958/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023.

Ухвалою суду від 25.11.2025 відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 у справі №360/958/25. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області новий строк на подання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 у справі №360/958/25 на три місяці з дня отримання копії цієї ухвали.

03.12.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження 79736772 про примусове виконання виконавчого листа № 360/958/25,Ю виданого 27.08.2025 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023.

На виконання рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 09.10.2025.

Відповідач листом від 10.12.2025 № 2300-0801-5/93623 повідомив відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про те, що на виконання рішення суду від 09.07.2025 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії та нараховано суму доплати у розмірі 36821,37 грн., яка включена до Реєстру судових рішень.

Також, на підтвердження обліку заборгованості з пенсії боржник надав скріншот з програмного забезпечення «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ, з якого вбачається, що заборгованість по пенсії складає 36821,37 грн., залишок невиплачених коштів 36821,37 грн.

Суду не надано доказів виплати нарахованої на виконання рішення суду від 09.07.2025 у справі № 360/958/25 у сумі 36821,37 грн.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Абзацом першим частини першої статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з наведених положень слідує, що невиконання рішення суду від 09.07.2025 у справі № 360/958/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023, протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З наданих доказів судом установлено, що невиплаченою ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 09.07.2025 у справі № 360/958/25 залишається нарахована пенсія у сумі 36821,37 грн.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше двох місяців.

Отже судом встановлено, що наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 у справі № 360/958/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої пенсії за вислугою років у сумі 36821,37 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/958/25.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/958/25 за позовом адвоката Острицького Андрія Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 28.03.2025 № 9-ДВ/5705 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2023, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, місцезнаходження: Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) нарахованої, але невиплаченої пенсії за вислугою років у сумі 36821,37 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять одна гривня 37 копійок).

Припинити судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року у справі №360/958/25, встановлений ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова