Справа № 120/6852/25
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 лютого 2026 р. Справа № 120/6852/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача повідомив, що в грудні 2024 року, діючи в інтересах та від імені ОСОБА_1 , він звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про видачу виконавчого листа по цивільній справі №127/2-4352/11 на підставі постанови від 05.12.2024 Вінницького апеляційного суду. Однак відповідач листом від 06.01.2025 за вих. №127/2-4352/214 2025 повідомив, що відповідно до журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році вбачається, що виконавчий лист у цивільній справі №2-4352/11 було видано представнику ОСОБА_1 - Чорному Андрію Васильовичу наручно 08.12.2011. Повідомлено про можливості передбачені п. 17.4 перехідних положень Цивільного процесуального кодексу та про відсутність правових підстав для виконання вимог відповідної заяви.

Розцінюючи отриманий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2025, як відмову у видачі виконавчого листа, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.05.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.05.2025 копію ухвали суду від 26.05.2025 про відкриття провадження надіслано через підсистему "Електронний суд", в якій зареєстрований відповідач.

26.05.2025 копія ухвали суду від 26.05.2025 про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету відповідача, що підтверджується відповідною довідкою.

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї справи, однак своїм правом на подання відзиву не скористався.

Ухвалою від 09.02.2026 судом витребувано в Вінницького міського суду Вінницької області належним чином засвідчену копію витягу з журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році із інформацією про видачу представнику ОСОБА_1 - Чорному Андрію Васильовичу наручно 08.12.2011 виконавчого листа у цивільній справі №2-4352/11, відсилка на який міститься в листі Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2025 за вих. №127/2-4352/214 2025.

Також вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду письмові пояснення щодо спірних правовідносин, із наведенням конкретних правових норм, якими відповідач керувався під час формування відповіді на заяву представника позивача від 06.12.2024 щодо видачі виконавчого листа у цивільній справі №127/2-4352/11.

На виконання вимог ухвали від 09.02.2026 відповідачем надано суду заяву від 16.02.2026 (вх. №10450/26 від 18.02.2026) в додатках до якої додано засвідчену копію витягу з журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році, в якому в графі №3572 міститься інформація про видачу ОСОБА_2 наручно виконавчого листа у цивільній справі №2-4352/11, із зазначенням суми стягнення 177181 грн.

Також у заяві представник відповідача повідомив, що нормами Цивільного процесуального кодексу України, чинного на момент видачі виконавчого листа представнику ОСОБА_1 - Чорному Андрію Васильовичу, а саме частиною другою статті 368 було встановлено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

В свою чергу, в положеннях Цивільного процесуального кодексу України, чинного на момент надання відповіді від 06.01.2025 № 127/2-4352/11/214/2025, не міститься вимоги щодо видачі одного примірника виконавчого листа, натомість, в підпункті 17.4 пункту 17 Перехідних положень визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що за рішенням суду, яке набрало законної сили, видається лише один виконавчий лист, і лише у разі його втрати - може бути видано дублікат такого виконавчого листа.

З урахуванням того, що у журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році, міститься відмітка про видачу наручно 08.12.2011 виконавчого листа у цивільній справі № 2-4352/11 представнику ОСОБА_1 - Чорному Андрію Васильовичу, представник відповідача стверджує, що у Вінницького міського суду Вінницької області відсутні правові підстави для повторної видачі виконавчого листа, про що зазначено у листі Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2025 № 127/2-4352/11/214/2025.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

В провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 08 листопада 2011 року у справі №2-4352/11 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором позики від 27 травня 2008 року у розмірі 177181 грн, а також судові витрати у розмірі 1700 грн сплаченого судового збору та 120 грн витрат на ІТЗ.

Позивачка є громадянкою Італії з 19 листопада 1999 року та постійно проживає там, а на територію України вона приїздила лише для того щоб провідати матір.

Після винесення рішення у справі, а саме 07 грудня 2011 року, адвокат Чорний А. В., який був представником ОСОБА_1 , подав до Ленінського районного суду м. Вінниці заяву про видачу виконавчого листа.

За наведеними у позовній заяві твердженнями представника позивачки - адвоката Крижанівського В.В., який на даний час представляє інтереси ОСОБА_1 , виконавчий лист з певних причин за заявою від 07.12.2011 стороні позивача не був виданий.

В позовній заяві представник позивача також повідомив, що оскільки на даний час заборгованість боржником не погашена та рішення суду не виконано, він, діючи в інтересах ОСОБА_1 , вернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою в якій просив:

1. Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2-4352/11 про стягнення боргу за договором позики від 27.05.2008 року в сумі 177 181 гривень, а також судові витрати в розмірі 1700 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

2. Видати виконавчий лист по справі №2-4352/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року у задоволенні заяви було відмовлено.

В подальшому, постановою Вінницького апеляційного суду від 05.12.2024 по справі №127/2-4352/11 апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, відмовлено.

При цьому суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині постанови зазначив, що матеріали справи не містять доказів вручення представнику під розписку виконавчого документу. Окрім того у матеріалах справи відсутні докази виконання судом першої інстанції передбаченого п. 16.6.1 Інструкції обов`язку із виписання виконавчого листа. В зв`язку з цим сформував висновок про те, що заява адвоката Чорного А. В. про видачу виконавчого документу була залишена місцевим судом без належного реагування із невідомих причин. Разом із тим повторно ОСОБА_1 або її представники із заявою про видачу виконавчого листа у справі не зверталися.

В грудні 2024 року, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції наведені у вищезазначеній постанові, представник ОСОБА_1 , адвокат Кржанівський В.В. вернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою від 06.12.2024, в якій просив видати виконавчий лист по цивільній справі №127/2-4352/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Листом від 06.01.2025 за №127/2-4352/11/214 2025 Вінницький міський суд Вінницької області повідомив представнику позивача, що відповідно до журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році вбачається, що виконавчий лист у цивільній справі №2-4352/11 було видано представнику ОСОБА_1 - Чорному Андрію Васильовичу наручно 08.12.2011 року.

Додатково в листі повідомлено, що згідно з п. 17.4 перехідних положень Цивільно процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документу, суд який розглянув справу як суд першої інстанції, може видати його дублікат, якщо стягувач, або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із відповідною заявою.

Враховуючи вищевикладене, представнику позивача повідомлено, що суд не має правових підстав для виконання вимог поданої ним заяви.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у видачі виконавчого листа, представник позивача звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У ч. 4 ст. 245 КАС України передбачає, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На момент виникнення спірних правовідносин 08 листопада 2011 року, порядок виконання судових рішень був урегульований ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи - виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Порядок видачі виконавчих документів судами станом на 08 листопада 2011 року був передбачений Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСА України від 26 червня 2006 року №68 у редакції від 07 грудня 2009 року (далі Інструкція).

Так, звернення до виконання судових рішень покладається на суд. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду передаються на виконання після того, як вони набрали законної сили, крім випадків негайного їх виконання (п. 16.1 Інструкції).

Для виконання судового рішення в цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист (п. 16.6 Інструкції).

Виконавчі листи виписуються не пізніше другого дня після набрання рішенням суду законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення (п. 16.6.1 Інструкції).

Виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом. У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому на руки під підпис. На письмове прохання стягувача виконавчий лист судом надсилається для виконання в органи державної виконавчої служби або рекомендованим відправленням із супровідним листом стягувачу. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом з конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист. (п. 16.6.3 Інструкції).

Цивільна чи адміністративна справа, що вирішена із задоволенням (частковим задоволенням) позову, уважається закінченою і підлягає передачі в архів суду після вручення виконавчих листів стягувачам. У разі, якщо стягувач не звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення суду після набрання ним законної сили, справа передається до архіву суду після закінчення календарного року (п. 16.6.6 Інструкції).

Таким чином, вищенаведеними положеннями Інструкції, чинній на час набрання рішенням у цивільній справі № 127/2-4352/11 законної сили було чітко визначено порядок виготовлення виконавчих листів та ведення їх обліку. Зокрема, п. 16.6.3 Інструкції передбачав реєстрацію виданих судом виконавчих листів в журналі обліку виконавчих документів.

Також, нормами Цивільного процесуального кодексу України, чинного на момент видачі виконавчого листа представнику ОСОБА_1 - Чорному Андрію Васильовичу, а саме частиною другою статті 368 було встановлено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

В свою чергу, в положеннях Цивільного процесуального кодексу України, чинного на момент надання відповідачем спірної відповіді від 06.01.2025 № 127/2-4352/11/214/2025, не міститься вимоги щодо видачі одного примірника виконавчого листа, натомість, в підпункті 17.4 пункту 17 Перехідних положень визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що за рішенням суду, яке набрало законної сили, видається лише один виконавчий лист, і лише у разі його втрати - може бути видано дублікат такого виконавчого листа.

В даному випадку, з метою з`ясування обставин видачі стороні позивача за заявою від 07.12.2011 виконавчого документу, суд ухвалою від 09.02.2026 витребував в Вінницького міського суду Вінницької області документальне підтвердження відображених у листі від 06.01.2025 № 127/2-4352/11/214/2025 тверджень.

Так, на виконання вимог ухвали від 09.02.2026 представником Вінницького міського суду Вінницької області було надано належним чином завірену копію витягу з журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році, в якому в графі №3572 міститься інформація про видачу ОСОБА_2 наручно виконавчого листа у цивільній справі №2-4352/11, із зазначенням суми стягнення 177181 грн.

На переконання суду, відображена у витязі з журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році, інформація, з огляду на чинні станом на 2011 рік положення Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом ДСА України від 26 червня 2006 року №68 у редакції від 07 грудня 2009 року, з урахуванням наявності в графі №3572 особистого підпису Чорного А.В., який на той час був представником ОСОБА_1 , є належним доказом отримання стороною позивача виконавчого листа у цивільній справі №2-4352/11.

З огляду на викладене, суд критично оцінює наведені у позовній заяві твердження представника позивача - адвоката Крижанівського В.В., щодо неотримання його попередником вищезазначеного виконавчого документу.

Щодо наведених у позовній заяві посилань представника позивача на сформовані Вінницьким апеляційним судом у постанові від 05.12.2024 прийнятій по справі №2-4352/11 висновки про те, що заява адвоката Чорного А. В. про видачу виконавчого документу була залишена місцевим судом без належного реагування із невідомих причин, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В межах розгляду поданої адвокатом Крижанівським В.В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року, було правомірність формування судом першої інстанції висновків про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого у цивільній справі №2-4352/11 до виконання.

В межах апеляційного провадження суд апеляційної інстанції досліджував докази, що стосувались фактів на які учасники справи посилались в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, в мотивувальній частині постанови від 05.12.2024 Вінницький апеляційний суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів вручення представнику під розписку виконавчого документу. Окрім того у матеріалах справи відсутні докази виконання судом першої інстанції передбаченого п. 16.6.1 Інструкції обов`язку із виписання виконавчого листа.

Поряд із цим, в межах розгляду даної адміністративної справи, з огляду на положення ст. 2 КАС України, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, судом з власної ініціативи ухвалою від 09.02.2026 було витребувано в відповідача витяг з журналу обліку виконавчих документів, виданих Ленінським районним судом міста Вінниці в 2011 році, ведення якого, на час набрання законної сили в цивільній справі №2-4352/11, передбачалось п. 16.6.3 Інструкції №68, зміст якого підтверджує видачу отримання адвокатом Чорним А.В. під підпис виконавчого листа, виданого у цивільній справі №2-4352/11.

З огляду на наведене, суд критично оцінює наведені у позовній заяві твердження представника позивача на те, що відображені у постанові Вінницького апеляційного суду висновки про відсутність в матеріалах цивільної справи доказів вручення представнику під розписку виконавчого документу, слід розцінювати як "Преюдиційний факт" неотримання стороною позивача виконавчого листа у справі №2-4352/11.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору не має.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Вінницький міський суд Вінницької області (вул. Грушевського, 17, м. Вінниця, 21050, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна