Справа № 120/11643/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 лютого 2026 р. Справа № 120/11643/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , неповнолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє Галущак Ігор Володимирович до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулися з адміністративним позовом ОСОБА_1 , неповнолітня ОСОБА_2 , в інтересах якої діє Галущак Ігор Володимирович, до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на протиправність рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.05.2023 про зняття ОСОБА_1 та його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання.

Ухвалою від 26.08.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Позивач 04.09.2025 подав уточнену позовну заяву у якій вказав ОСОБА_2 у процесуальному статусі позивача, відповідачем зазначено Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради із заявленими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 29.05.2023 про зняття позивача та його малолітньої доньки з реєстрації місця проживання;

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради скасувати відомості про зняття його та малолітньої доньки з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 09.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Службу у справах дітей Вінницької міської ради.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що документи подані громадянином ОСОБА_3 для зняття з зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1 , відповідали вимогам діючого законодавства.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності гр. ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 21.10.1977 року.

Рішення Вінницького міського суду Вінницького області від 05.10.2022 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які також діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької міської ради про виселення до департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради не подавались. В матеріалах справи вказане рішення суду, що набуло законної сили також відсутнє.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій спростовує доводи відповідача та просить задовольнити позовні вимоги.

Треті особи правом подати пояснення не скористалися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 разом із своєю малолітньою донькою та дружиною проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок належить батькові позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Позивач зареєстрований у цьому будинку з 17.06.1994, а донька - 27.09.2013, дружина позивача зареєстрована за іншою адресою.

Позивав вказує, що під час спільного проживання із батьком ОСОБА_3 у них почалися конфлікти і батько намагався виселити його з сім`єю із будинку.

ОСОБА_3 16.07.2021 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою про виселення ОСОБА_1 , його дружини та їхньої доньки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2022 у справі №127/18258/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які також діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , 2013 р.н. про виселення.

Однак, в подальшому позивач виявив, що з 29.05.2023 він та його донька зняті з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 8-9).

На адвокатський запит щодо підстав зняття з реєстрації Виконавчий комітет Вінницької міської ради зазначив, що 29.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою ОСОБА_3 , власника будинку (право власності згідно з договором дарування від 21.10.1977) у порядку, встановленому Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (п. 2 ч. 1 ст. 18) та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (п.п. 5 п. 50).

Зазначено про відсутність підстав для скасування вказаних реєстраційних дій чи для поновлення реєстрації місця проживання.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2022 у справі № 127/18258/21 заявником не подавалось (а.с. 5).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження (далі - Закон №1382-IV).

Згідно з ч. 1 ст.2 Закону №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У статті 3 Закону №1382-IV визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, а також порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг урегульовані Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 №1871-ІХ (далі - Закон №1871-ІХ).

Згідно з ст. 1 Закону №1871-ІХ дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, відповідно до їхніх прав та свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з виникненням, переходом та припиненням права власності на житло та права користування житлом (ч. 2 ст.1 Закону №1871-ІХ).

Декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила (ч.3 ст.1 Закону №1871-ІХ).

У розумінні п.п.7, 11, 12 ч. 1 ст. 2 Закону №1871-ІХ:

- орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи;

- реєстраційна дія - внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи;

- реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №1871-IX декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1871-IX встановлено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

У силу ч. 6 ст. 5 Закону №1871-IX реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Статтею 9 Закону №1871-IX встановлено, що у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник) (ч.1 ст.9 Закону №1871-IX).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №1871-IX до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:

1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;

3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);

4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника);

5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Частиною 4 ст. 9 Закону №1871-IX встановлено, що під час особистого відвідування особою органу реєстрації заява про реєстрацію місця проживання (перебування) формується посадовою особою органу реєстрації з використанням відповідних програмно-технічних засобів та відтворюється у паперовій формі

У силу ч. 7 ст. 9 Закону №1871-IX забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом.

У разі декларування місця проживання особи згода власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла надається в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 8 цього Закону (ч. 2 ст. 11 Закону №1871-IX).

Відповідно до частини другої статті 4, частини першої статей 9 і 11, частини восьмої статті 18, частин п`ятої та сьомої статті 21, частини другої статті 22, частин четвертої та шостої статті 24 і частин третьої та сьомої статті 26 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі - Порядок №265).

Порядок №265 визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п. 3 Порядку №265 декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Згідно з п. 27 Порядку №265 реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється в день отримання органом реєстрації документів (п.29 Порядку №265).

Пунктом 35 Порядку №265 встановлено, що для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає:

1) заяву за формою згідно з додатками 2, 3 і 8;

2) паспортний документ особи або довідку про звернення за захистом в Україні (для осіб, які реєструють місце перебування);

3) свідоцтво про народження (для дітей віком до 14 років), крім іноземців та осіб без громадянства, або документ про реєстрацію народження, виданий компетентним органом іноземної держави і легалізований у встановленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

4) довідку про реєстрацію особи громадянином України (у разі здійснення вперше реєстрації місця проживання дитини віком до 14 років, у свідоцтві про народження якої зазначено, що батьки або один із батьків є іноземцем чи особою без громадянства);

5) документи, що підтверджують:

право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них;

право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, іншого надавача соціальних послуг з проживанням (довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, іншого надавача соціальних послуг з проживанням за формою згідно з додатком 4, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у таких установах або закладах);

6) відомості або документ, що підтверджує сплату адміністративного збору (не подається у разі здійснення реєстрації місця перебування);

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до п. 50 Порядку № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі:

1) заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5;

2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується);

3) свідоцтва про смерть або відомостей про державну реєстрацію смерті з Державного реєстру актів цивільного стану. У таких випадках датою зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи є дата видачі свідоцтва про смерть або дата здійснення актового запису про смерть особи;

4) повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

5) заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

При цьому, згідно з п. 51 Порядку № 265, подання заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників.

Пунктом 56 Порядку визначено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) співвласника житла за заявою іншого співвласника такого житла не здійснюється.

Відповідно до п. 69 Порядку, № 265, посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), про що зазначена посадова особа робить відповідний запис у заяві. Посадова особа органу реєстрації у день звернення особи, її законного представника (представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту:

приймає рішення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи.

Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів;

формує і вносить дані про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи до реєстру територіальної громади;

формує інформацію про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Єдиного державного демографічного реєстру;

за зверненням особи або її законного представника (представника) формує і видає витяг з реєстру територіальної громади;

інформує особу або її законного представника (представника) про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) або про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) засобами поштового, телефонного або електронного зв`язку, у тому числі засобами Порталу Дія;

інформує особу (осіб), місце проживання якої (яких) зняте за заявою власника житла, засобами поштового, телефонного або електронного зв`язку.

За обставин справи позивач разом із своєю малолітньою дочкою були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зняті з реєстрації місця проживання з 29.05.2023.

Зняття з реєстрації місця проживання відбулося за заявою власника будинку ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що на час зняття з реєстрації 29.05.2023 ОСОБА_2 була дитиною віком до 14 років, а відповідно до п. 51 Порядку № 265, подання заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників.

Водночас, батьки ОСОБА_2 не подавали заяви про зняття дитини з місця реєстрації і не надавали згоди на зняття з місця реєстрації дитини, доказів зворотного відповідачем до суду не надано.

Суд зауважує, що згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Положеннями статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Також, суд зазначає, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2022 у справі № 127/18258/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які також діють в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , 2013 р.н. про виселення.

У вказаному рішенні суд зазначив, що при вирішенні спору суд також враховує, що будинок АДРЕСА_1 є єдиним місцем для проживання відповідачів ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_2 , іншого житла вони не мають, зареєстровані в будинку зі згоди позивача, ОСОБА_2 протягом всього життя проживає в цьому будинку. Між сторонами склався фактичний порядок користування приміщеннями, і право ОСОБА_1 на користування будинком підтверджено численними рішеннями судів.

ОСОБА_4 має інше зареєстроване місце проживання, проте тривалий час перебуває у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_1 , мають спільну доньку ОСОБА_5 , 2013 р.н., будинок по АДРЕСА_2 є єдиним місцем проживання для неї.

Будинок має два окремі входи і ізольовані приміщення для ОСОБА_3 та сім`ї ОСОБА_1 , приміщень для спільного користування немає.

Згідно з висновком органу опіки і піклування від 13.12.2021 року розглянувши 07.12.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей при виконкомі ВМР питання щодо доцільності/недоцільності виселення неповнолітньої ОСОБА_2 , захищаючи житлові права та інтереси дитини, орган опіки та піклування ВМР вважає недоцільним виселення дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з будинку по АДРЕСА_1 .

Отже, у розглядуваному випадку, суд вважає, що за відсутності судового рішення про втрату позивачем права користування житловим приміщенням відповідач не мав правових підстав для зняття позивача та його доньки з реєстрації місця проживання. Сам факт звернення власника житла із відповідною заявою не є безумовною підставою для припинення реєстрації у разі наявності спору щодо житлових прав.

Крім того, зняття з реєстрації малолітньої дитини позивача здійснено без належного врахування принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, що є неприпустимим втручанням у її житлові права.

За таких обставин суд доходить висновку, що дії відповідача щодо зняття позивача та його малолітньої дитини з реєстрації місця проживання є протиправними, оскільки вчинені без належної правової підстави та з порушенням житлових прав позивача і дитини.

Тому слід зобов`язати відповідача скасувати відомості про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_2 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , неповнолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє Галущак Ігор Володимирович задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про зняття 29.05.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради скасувати відомості про зняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ): неповнолітня ОСОБА_2 , в інтересах якої діє Галущак Ігор Володимирович, (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , вул. Ісмаїла Гаспринського, 1, м. Вінниця, 21032);

Відповідач: Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (код ЄДРПОУ - 37617775, вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050);

Третя особа: ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 );

Третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради (код ЄДРПОУ - 44566028, вул. Соборна, 50, м. Вінниця, 21050).

Повне судове рішення складено 20.02.2026.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна