Справа № 140/11369/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/11369/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАКУР ТРАНС» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКУР ТРАНС» (далі ТОВ «ПАКУР ТРАНС», позивач) звернулося з позовом до (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13321140/44574898 від 30.09.2025;

зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №54 від 14.05.2024, подану ТОВ «ПАКУР ТРАНС» датою її фактичного подання на реєстрацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №ДГ-0000700 від 14.04.2025 позивач 14.04.2025 передав покупцю ТОВ «СВ ТРАНС ІНВЕСТ» транспортний засіб, що підтверджується актом приймання-передачі №ДГ-0000700 від 14.04.2025 та видатковою накладною №РН-0000680 від 14.04.2025.

За наслідками вище зазначеної господарської операції (за фактом передачі товару) ТОВ «ПАКУР ТРАНС» складено та подано до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкову накладну №54 від 14.04.2025 на суму 9610000,00 грн, в тому числі ПДВ 1601666,67 грн.

Однак реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено 14.04.2025 відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165), з підстав відповідності операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Товариством було надано на розгляд комісії регіонального рівня пояснення та копії документів, що підтверджують реальність господарської операції по зупиненій податковій накладній.

ГУ ДПС у Волинській області було сформовано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Не дивлячись на надання додаткових пояснень та документів, комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення №13321140/44574898 від 30.09.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2025 з підстав надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та вказує, що ним були подані достатні документи на підтвердження здійснення господарської операції по податковій накладній №54 від 14.04.2025, в тому числі документи, про необхідність надання яких було вказано в повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів. В той же час, контролюючим органом належним чином не було надано оцінки вже поданим документам та поясненням, а також не спростовано того, що первинно надані позивачем документи підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній, реєстрацію якої зупинено. Відповідачем ґрунтовних недоліків щодо наданих документів не встановлено, а саме лише зазначення у спірному рішенні про невідповідність даних документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної.

Також позивач вказує, що оскільки зупинення реєстрації податкової накладної не повинно підміняти документальну перевірку платника податків, й спірне рішення не містить обґрунтування підстав його прийняття в контексті положень ПК України, то воно підлягає скасуванню.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.65).

У відзиві на позов (а.с.70-74) представник відповідачів позовних вимог ТОВ «ПАКУР ТРАНС» не визнала, посилаючись на правомірність відмови у реєстрації податкової накладної від 14.04.2025 №54. Зазначає, що реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги 41.00, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивач надав пояснення та копії документів (25 додатків) та за результатами їх розгляду комісією регіонального рівня направлено повідомлення №13289305/44574898 від 19.09.2025 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (підтверджуючих документів щодо зберігання, інвентаризаційні описи, розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт розрахунків з нерезидентом).

На підставі аналізу додатково наданих документів (7 додатків) прийнято спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (невідповідність даних документів, наданих до повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, та податкової інформації).

Так, платником на розгляд комісії надано інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на відповідальному зберіганні станом на 31.08.2025. Згідно наданого інвентаризаційного опису на залишку перебуває 3 транспортних засоби на загальну суму 816,1 тис.грн.

При цьому, згідно даних фінансового звіту запаси станом на 30.06.2025 становлять 22878 тис. грн, а обсяг реалізації протягом 01.07.2025-31.08.2025 за даними ЄРПН 9233 тис.грн, розрахунковий обсяг запасів на 31.08.2025 - не менше як 13645 тис.грн.

ТОВ «ПАКУР ТРАНС» надано платіжний документ на оплату 17.04.2025 коштів в сумі 207,5 тис. євро нерезиденту за придбані транспортні засоби. Відповідно до даного платіжного документа перерахування здійснюється на рахунок Raiffeizen Bank International AG.

Водночас відповідно до даних контракту №02/09 та інвойсу на оплату вказано інший рахунок в Santander Bank Polska S.A.

Також платником податків надано платіжні інструкції про перерахування коштів ТОВ «СВ Транс Інвест» в оплату за придбання транспортних засобів. Проте відповідно до даних платіжних інструкцій ТОВ «СВ Транс Інвест» сплачував кошти на рахунок в АТ КБ «Приватбанк», що не відповідає наданим рахункам на оплату, де вказано інший банківський рахунок в АТ КБ «ГЛОБУС».

Представник відповідачів вказує, що позивачу забезпечено право на подання додаткових документів, проте неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Отже, враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у Волинській області вважає, що діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовної заяви ТОВ «ПАКУР ТРАНС» відсутні.

З наведених підстав просила в задоволенні позову відмовити.

Позивача подав відповідь на відзив (а.с.90-93), в якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що посилання податкового органу на виявлені розбіжності в інформації щодо залишків товарів на підприємстві мають характер припущень, оскільки інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на відповідальному зберіганні станом на 31.08.2025, формувався не щодо всіх видів товарно-матеріальних цінностей, а виключно стосовно сідельних тягачів, що також відображено у картці рахунку 281. Також вказує, що усі оплати (розрахунки) як між позивачем та компанією-нерезидентом Autotrade Group OU, так між позивачем та ТОВ «СВ Транс Інвест», проведені належним чином, підтвердженням чого є відповідні платіжні інструкції, які додавались до пояснень. Вказані документи дозволяють ідентифікувати сторін, суми коштів, їх рух та суть розрахунків, а чинним законодавством не заборонено підприємству мати декілька рахунків, відкритих в різних банках. Разом з тим, щодо можливості використання додаткових банківських реквізитів між позивачем та ТОВ «СВ Транс Інвест» позивач повідомив, що 14.04.2025 укладена додаткова угода №1, відповідно до якої для розрахунків за договором можуть бути використані додаткові банківські реквізити продавця, а саме рахунок у банку АТ КБ «Приватбанк». Також у квитанції SWIFT від 17.04.2025 реквізити рахунку відповідають банківським реквізитам продавця згідно з додатковою угодою №2 від 25.02.2025 до контракту №02/09 від 02.09.2024.

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Суд встановив, що ТОВ «ПАКУР ТРАНС» зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності позивача є: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (а.с.15).

14.04.2025 між позивачем як продавцем та ТОВ «СВ Транс Інвест» як покупцем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №ДГ-0000700 (а.с.16), за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання продати покупцю, а покупець зобов`язання прийняти та оплатити вартість транспортного засобу - сідельного тягача Mercedes-Benz Actors, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 9610000,00 грн, у т.ч. податок на додану вартість (ПДВ) 1601666,67 грн.

Передача та приймання від ТОВ «ПАКУР ТРАНС» до ТОВ «СВ Транс Інвест» транспортного засобу сідельного тягача Mercedes-Benz Actors, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 здійснена згідно з актом приймання-передачі №ДГ-0000700 від 14.04.2025 року (а.с.17) та видатковою накладною №РН-0000680 від 14.04.2025 (а.с.18).

За наслідками вказаної господарської операції (за фактом передачі товару) ТОВ «ПАКУР ТРАНС» склало та направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №54 від 14.04.2025 на суму постачання 9610000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1601666,67 грн (а.с.19).

Відповідно до квитанції від 14.04.2025 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, Порядку №1165 у зв`язку із тим, що обсяг постачання товару/послуги 8701 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій; запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.20).

16.09.2025 позивач подав до контролюючого органу пояснення №16/09 та копії документів щодо податкової накладної №54 від 14.04.2025, реєстрацію якої зупинено, до якого долучив письмові пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарської операції (24 додатки) (а.с.21-44).

За результатами розгляду вказаних документів ГУ ДПС у Волинській області було надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів №13289305/44574898 від 19.09.2025, яким запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування: первинні документи щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; первині документи щодо постачання, придбання товарів, зберігання продукції, інвентаризаційні описи, рахунків-фактури, інвойсів; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. В графі додаткова інформація зазначено: надати підтверджуючі документи щодо зберігання, інвентаризаційні описи; надати розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт розрахунків з нерезидентом (а.с.45-46).

На виконання вимог контролюючого органу позивач подав до контролюючого органу додаткові пояснення №23/09 від 23.09.2025 та копії документів до податкової накладної №54 від 14.04.2025 (6 додатків) (а.с.47-48, 26, 37, 41-43).

30.09.2025 комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення №13321140/44574898 (а.с.49), яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2025 відповідно з підстав надання платником податку копій документів, складених /оформлених із порушенням законодавства (а.с.164-167). У додатковій інформації зазначено: невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, та податкової інформації.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Нормами пункту 7 Порядку №1165 визначено, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 8 Порядку №1165 передбачено, що платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості здійснення операцій, оформлені у вигляді Додатку №3 до Порядку №1165.

Зокрема, згідно з пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій таким критерієм є: обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування (зокрема обсягом постачання за операціями з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність), зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку..

Як установлено судом, контролюючим органом було сформовано та надіслано позивачу квитанцію від 14.04.2025 про зупинення реєстрації спірної податкової накладної через відповідність платника податків пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У зазначеній квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.20).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

Пунктом 9 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за №959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01.06.2020 №261).

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також надавав додаткові пояснення та документи.

Суд звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів необхідно встановити настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Якщо мова йде про отримання платником податку товарів/послуг, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи на підтвердження факту отримання таких товарів/послуг. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору купівлі-продажу транспортного засобу №ДГ-0000700, укладеного 14.04.2025 між ТОВ «ПАКУР ТРАНС» (продавець) та ТОВ «СВ Транс Інвест» (покупець) (а.с.16), ТОВ «ПАКУР ТРАНС» здійснено передачу транспортного засобу сідельного тягача Mercedes-Benz Actors, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що підтверджується актом приймання-передачі №ДГ-0000700 від 14.04.2025 (а.с.17) та видатковою накладною №РН-0000680 від 14.04.2025 на загальну суму 9610000,00 грн (а.с.18).

Отже, для реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2025, яка складена за фактом передачі товару, позивач мав підтвердити подію, яка зумовила її формування саме цією датою, і ним були надані: договір купівлі-продажу транспортного засобу №ДГ-0000700 від 14.04.2025, акт приймання-передачі №ДГ-0000700 від 14.04.2025, видаткова накладна №РН-0000680 від 14.04.2025.

Таким чином, суд зауважує, що у даному випадку ТОВ «ПАКУР ТРАНС» надало податковому органу документи на підтвердження настання другої події, з якою чинне законодавство пов`язує право платника на віднесення сум податку до податкового кредиту: отримання платником податку товарів/послуг.

Крім того, на розгляд комісії подані документи, які підтверджують придбання ТОВ «ПАКУР ТРАНС» сідельного тягача Mercedes-Benz Actors, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , а саме: контракт №02/09 від 02.09.2024 (а.с.22-23), інвойс №02/04/2025 від 03.04.2025 (а.с.24), МД №25UA50U9 від 11.04.2025 (а.с.25), квитанцію SWIFT від 17.04.2025 (а.с.26), CMR від 08.04.2025 (а.с.27).

Наявність у ТОВ «ПАКУР ТРАНС» можливості зберігання сідельного тягача Mercedes-Benz Actors доведено договорами оренди майна (стоянки для авто) від 01.04.2023 (а.с.37) та від 01.11.2023 (а.с.38-39), актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000124, №ОУ-0000125 від 30.04.2025 (а.с.40-41), оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 від 16.09.2025 (а.с.42).

Разом з тим, незважаючи на подання позивачем документів, які підтверджують походження товару та його передачу, можливість його зберігання, контролюючий орган визнав недостатніми подані документи та витребував додаткові, а саме: підтверджуючі документи щодо зберігання товару та проведення розрахунків з нерезидентом (а.с.45-46).

На виконання вимог комісії регіонального рівня ТОВ «ПАКУР ТРАНС» додатково подало інвентаризаційний опис №3/281 від 31.08.2025 (а.с.43) та платіжну інструкції щодо оплати послуг оренди автостоянки від 23.12.2024 №1330 (а.с.48).

Аналізуючи подані позивачем первинні документи, суд зазначає, що такі відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту, узгоджуються між собою. При цьому зміст господарської операції дозволяє дійти висновку про її вчинення в межах основного виду діяльності позивача, вказаного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (а.с.15).

Водночас спірне рішення відповідача не містить належного обґрунтування його прийняття, адже форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (додаток 1 до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі «додаткова інформація» зазначити конкретні документи, які ненадані платником або складені з порушенням законодавства.

Однак в оскаржуваному рішенні вказана графа заповнена таким чином: «Невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, та податкової інформації», без конкретизації, які ж невідповідності виявлено.

Водночас, з протоколу засідання комісії №2 ГУ ДПС у Волинській області від 30.09.2025 №194 (а.с.86-87) слідує, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2024 стали наступні обставини:

- ТОВ «ПАКУР ТРАНС» надано інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, що находяться на відповідальному зберіганні станом на 31.08.2025. Згідно наданого інвентаризаційного опису на залишку перебуває 3 транспортних засоби на загальну суму 816,1 тис.грн. При цьому, згідно даних фінансового звіту запаси станом на 30.06.2025 становлять 22878 тис.грн, а обсяг реалізації протягом 01.07.2025-31.08.2025 за даними ЄРПН 9233 тис.грн, розрахунковий обсяг запасів на 31.08.2025 - не менше як 13645 тис.грн;

- надано платіжний документ на оплату 17.04.2025 коштів в сумі 207,5 тис. євро нерезиденту за придбані транспортні засоби. Відповідно до даного платіжного документа перерахування здійснюється на рахунок Raiffeizen Bank International AG, водночас відповідно до даних контракту №02/09 та інвойсу на оплату вказано інший рахунок в Santander Bank Polska S.A.;

- надано платіжні інструкції про перерахування коштів ТОВ «СВ Транс Інвест» в оплату за придбання транспортних засобів. Проте відповідно до даних платіжних інструкцій ТОВ «СВ Транс Інвест» сплачував кошти на рахунок в АТ КБ «Приватбанк», що не відповідає наданим рахункам на оплату, де вказано інший банківський рахунок в АТ КБ «ГЛОБУС».

Щодо таких доводів контролюючого органу, то суд враховує пояснення позивача про те, що інвентаризаційний опис №3/281 від 31.08.2025 сформований не щодо всіх видів товарно-матеріальних цінностей, а виключно щодо сідельних тягачів.

Суд зауважує, що порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначає Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142 (далі Положення).

За правилами, визначеними пунктом 7 розділу І Положення, підприємство зобов`язане провести суцільну інвентаризацією всіх видів зобов`язань та всіх активів незалежно від їх місцезнаходження лише перед складанням річної фінансової звітності.

Крім того, згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 розділу ІІІ Положення інвентаризація запасів проводиться за місцями зберігання та окремо за матеріально відповідальними особами.

Отже, позивач вправі провести інвентаризацію запасів окремо за місцем зберігання чи окремо за відповідальною особою і така інвентаризація не відображатиме усі активи, які можливо порівняти із фінансовою звітністю. Отже, посилання податкового органу на виявлені розбіжності в інформації щодо залишків товарів на підприємстві є безпідставними.

Також на зауваження комісії ГУ ДПС у Волинській області про те, що згідно з платіжним документом на оплату від 17.04.2025 перерахування коштів нерезиденту здійснювалося на рахунок Raiffeizen Bank International AG, а відповідно до даних контракту №02/09 від 02.09.2024 та інвойсу №02/04/2025 від 03.04.2025 вказано рахунок в Santander Bank Polska S.A., то суд наголошує, що подією, з якою пов`язано складення і подання на реєстрацію податкової накладної №54 від 14.04.2025, є саме факт постачання (відвантаження) товару згідно з актом приймання-передачі №ДГ-0000700 від 14.04.2025 (а.с.17), а не факт оплати товару у взаємовідносинах з іншими контрагентами.

При цьому суд враховує, що згідно з додатковою угодою від 25.02.2025 до контракту №02/09 від 02.09.2024 реквізити Autotrade Group OU (продавця за контрактом №02/09 від 02.09.2024) викладено в новій редакції, зокрема SWIFT-код TRWIBEB1XXX, IBAN - BE6124, і такі повністю відповідають платіжному документу від 17.04.2025 (а.с.97).

Крім того, на доводи контролюючого органу про те, що відповідно до платіжних інструкцій №№4574, 4575, 4576, 4577 від 27.08.2025 (а.с.29-32) ТОВ «СВ Транс Інвест» сплачувало кошти на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», що не відповідає наданим рахункам на оплату, де вказано інший банківський рахунок в АТ КБ «Глобус», то суд зазначає, що додатковою угодою №1 від 14.04.2025 до договору купівлі-продажу транспортного засобу №ДГ-0000700 від 14.04.2025 (а.с.94) сторони погодили можливість використання під час проведення розрахунків за договором додаткових банківських реквізитів продавця, а саме рахунок в банку АТ КБ «ПриватБанк».

У постанові від 21.02.2023 у справі №240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

На думку суду, подані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2025 в ЄРПН і в суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 03.10.2023 у справі №380/4146/22, від 13.12.2023 у справі №500/4191/22, від 23.05.2024 у справі №200/4317/22, від 22.05.2024 у справі №640/26298/21.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів на підтвердження здійснення господарської операції, наданих як відповідачеві1, так і суду, а також враховуючи, що їх достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачем, суд дійшов висновку, що комісія ГУ ДПС у Волинській області не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2025 в ЄРПН.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач1 не довів правомірності рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №13321140/44574898 від 30.09.2025, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №54 від 14.04.2025 в ЄРПН, а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №54 від 14.04.2025 в ЄРПН, то суд враховує таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування..

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем1, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №54 від 14.04.2025 в ЄРПН, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №54 від 14.04.2025 в ЄРПН, подану ТОВ «ПАКУР ТРАНС».

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У заявленому адміністративному позові позивач просив стягнути на його користь понесені витрати на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява №71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункт 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Так, на підтвердження обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги №09-11/01 від 09.11.2021 (а.с.50), додаткову угоду №02/10/25 від 02.10.2025 (замовлення) до договору про надання правової допомоги №09-11/01 від 09.11.2021 (а.с.51), акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №02/10/25 від 03.10.2025 (а.с.52), рахунок №02/10/25 від 02.10.2025 за договором про надання правничої допомоги №09-11/01 від 09.11.2021 (а.с.53), платіжну інструкцію №439 від 03.10.2025 (а.с.54).

Пунктом 5.1 договору про надання правничої допомоги від 05.07.2022 №05-07/03, укладеного між ТОВ «ПАКУР ТРАНС» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» (Адвокатське об`єднання, GLG), передбачено, що за надану GLG правову допомогу клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається додатковою угодою до даного договору.

Відповідно до п.3 додаткової угоди №02/10/25 від 02.10.2025 сторони погодили, що вартість виконаних робіт та наданих послуг (гонорар) Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп», обумовлених в даній додатковій угоді, становить 20000,00 грн.

Водночас згідно з п.2 даної додаткової угоди №02/10/25 від 02.10.2025 визначено, що для виконання даного замовлення Адвокатське об`єднання «Дженерал Лігал Груп», зокрема, але не обмежуючись, здійснює такі заходи та дії:

- ґрунтовно проконсультувати клієнта з приводу обставин справи, зазначеної в пункті 1 даної додаткової угоди;

- підготувати та подати до суду про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії;

- здійснювати підготовку інших процесуальних документів;

- представляти інтереси клієнта в суді.

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №02/10/25 від 03.10.2025, який підписаний сторонами договору, підтверджується, що адвокатом виконані роботи (послуги) згідно з умовами договору про надання правничої допомоги від №09-11/01 від 09.11.2021 та додаткової угоди №02/10/25 від 02.10.2025 (замовлення) до договору про надання правової допомоги №09-11/01 від 09.11.2021, загальна вартість роботи (послуг) на момент підписання даного акту становить 20000,00 грн.

Платіжною інструкцією №439 від 03.10.2025 підтверджується факт оплати ТОВ «ПАКУР ТРАНС» послуг за договором про надання правничої допомоги ТОВ «ПАКУР ТРАНС» та додатковою угодою №02/10/25 від 02.10.2025 в сумі 20000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2024 у справі №910/12155/22 зазначено, що у випадку встановлення фіксованого розміру гонорару фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При цьому у постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд вказав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа №815/1479/18), від 15.07.2020 (справа №640/10548/19), від 21.01.2021 (справа №280/2635/20), від 03.08.2022 (справа №280/4264/21).

Оскільки відповідач не висловив заперечень щодо суми витрат на правову допомогу, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в загальній сумі 22422,00 грн, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн (а.с.12) та витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13321140/44574898 від 30.09.2025.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану товариством з обмеженою відповідальністю «ПАКУР ТРАНС» податкову накладну №54 від 14.04.2025 датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАКУР ТРАНС» судові витрати в розмірі 22422,00 грн (двадцять дві тисячі чотириста двадцять дві грн 20 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКУР ТРАНС» (43005, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Шопена, 22А, );

Відповідач1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м.Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679);

Відповідач2: Державна податкова служба України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій