Справа № 420/32403/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-санітарної комісії № ЦО-18392 від 21.07.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення експертної команди є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято з порушенням Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, а саме: перевірку обґрунтованості рішення МСЕК проведено без наявності законних підстав; перевірка проводилась без додержання вимог щодо виклику особи; оскаржуване рішення прийнято без проведення медичного обстеження та необхідних досліджень.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 23.02.2026 року клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву задоволено. Прийнято та долучено до матеріалів справи відзив на адміністративний позов, поданий представником Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України.

До суду від представника відповідача Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача у відзиві вказує, що до нього надійшли листи Міністерства охорони здоров`я України, якими доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання запитів служби безпеки України від 04.11.2024 року № 14/1-6971 та Державного бюро розслідувань від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449 здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб та у разі необхідності провести переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно таких осіб і прийняти відповідні рішення. Серед інших медико-експертних справ до Відповідача була передана й справа ОСОБА_1 (лист ДБР від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449 та витяг з додатку до листа - перелік осіб з числа працівників органів державної влади та місцевого самоврядування де під №1100 Позивач, для перевірки. Враховуючи вказані вище обставини, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ маючи достатні правові підстави та в межах наданих їх повноважень визначених чинним законодавством листом повідомленням від 27.12.2024 року № 225/03-19, повідомила його про необхідність прибуття в період з 06.01.2025 року до 17.01.2025 року до державної установи «Український державний науково дослідний інститут медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з метою надання всіх медичних документів та проходження медичного обстеження для перевірки та підтвердження законних підстав встановлення їй групи інвалідності. Позивач отримав зазначене повідомлення 13.01.2025 року та проігнорувала необхідність прибуття на обстеження, проте посилаючись на погане самопочуття, що відповідно до пункту 8 підпункту 5 абзацу 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, не є виключними підставами для перенесення строків медичного обстеження.

Представник відповідача стверджує, що експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи законно та в межах повноважень визначених чинним законодавством був проведений ретельний аналіз всіх медичних документів медико-експертної справи Позивача на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення їй групи інвалідності та на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження на базі Державної Установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» було прийняте відповідне рішення. Відповідачем правомірно прийнято рішення на підставі медичних документів Позивача. Жодних порушень процедури проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК з боку Відповідача немає.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що нормативними актами встановлено, що виклик особи на переоцінювання здійснюється за п`ять днів до початку такого оцінювання рекомендованим листом повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу й електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється. В порушення вказаних норм лише через тиждень після запланованого початку обстеження їй на роботі передали лист-повідомлення. Що також вказує на формальний та поверхневий підхід працівників інституту.

Позивач зауважила, що у відзиві представником відповідача вказано, що підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішень МСЕК слугував лист ДБР від 06.11.2024 № 10-2-02-01-27449, однак з Витягу з рішення експертної команди від 21.07.2025 ЦО-18392 підставою для оцінювання перевірки обґрунтованості рішення та реквізити документу (п.п.6.1, п.п.6.2 витягу) зазначено, що підставою став лист ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, кримінальне провадження №0000923 від 21.10.2024. Таким чином відповідачем взагалі не надано доказів, які слугували на думку відповідача законною підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК. В порушення п. 13 Положення № 1317 та п. 51 Порядку № 1338 було проведено перевірку рішення МСЕК лише на підставі листа ДБР, що не є підставою, передбаченою п. 51 Порядку, оскільки не є процесуальним документом, що приймається у формі постанови.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 отримала другу групу інвалідності на строк до 01.01.2026 року, підстава: захворювання загальне, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 881083 від 20.12.2023 року.

ОСОБА_1 отримано лист Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ від 27.12.2024 року № 225/0319, яким повідомлено, що «… до ЦМСЕК МОЗ України надійшов лист служби безпеки України від 04.11.2024 року № 14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 року № 10-2-02- 01-27449, згідно з яким Комісію зобов`язано провести перевірку обґрунтованості рішення щодо встановлення Вам відповідної групи інвалідності, шляхом проведення медико-соціальної експертизи згідно з нормами Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2024 р. № 1276. Враховуючи вказані вище обставини, з метою проведення ретельного аналізу документів Вашої медико-експертної справи та підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення Вам групи інвалідності, викликаємо Вас на обстеження до клініки ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України», що знаходиться за адресою: провулок Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро, 49005, для чого Вам необхідно прибути до клініки Інституту з 06.01.2025 року до 17.01.2025 року. Термін обстеження від двох до п`яти робочих днів у залежності від наявних у Вас патологічних змін.».

15.01.2025 року ОСОБА_1 подано до Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України заяву про перенесення строків проходження обстеження, у разі можливості, на березень 2025 року.

21.07.2025 року рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонування стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №ЦО-18392 перевірено та за наслідками розгляду скасовано рішення медико-соціальної експертної комісії від 20.12.2023 щодо ОСОБА_1 . Підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці, зазначено лист від ДБР №3187-25/10-20-02-01-1348/25 від 31.01.2025, кримінальне провадження №0000923 від 21.10.2024. Дата перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці, з 11.07.2025 по 21.07.2025.

В обґрунтування рішення експертної команди ЦОФСО зазначено, що експертна команда вивчила медичну документацію і дійшла висновку, що встановлення пацієнтці другої групи інвалідності, загальне захворювання, терміном на 2 роки, є необґрунтованим. Немає підстав для встановлення жодної групи інвалідності, з 20.12.2023 р. (постанова КМУ № 1337 від 03.12.2009 р.).

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон №875-ХІІ).

Відповідно статті 2 Закону №875-ХІІ, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Положення частин 1, 2 статті 6 Закону №875-ХІІ встановлюють, що захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.

Особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.

Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV в статті 1, яка визначає терміни, що застосовуються у цьому законі унормовує, що інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, який у подальшому продовжений та триває станом на цей час.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30.08.2023 «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12.09.2023 №576/2023, визначено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні.

У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень, ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів», що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанови від 25.10.2024 №1207 та 08.11.2024 №1276, якими були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Далі, 19.12.2024 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» №4170-IX (далі - Закон №4170-ІХ), яким внесені зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.

Згідно абзацу 1 пункту 1 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.01.2025 (окрім деяких пунктів).

Відповідно пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №4170-IX особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31.12.2024 органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності);

На період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні перелік причин неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 3 розділу ІІ Закону №4170-ІХ передбачає, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31.12.2024.

З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

15.11.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені:

Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;

Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;

Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.

Абзац 8 пункту 3 постанови №1338 визначає, що документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.

Згідно підпункту 2 пункту 8 постанови №1338, Центр оцінювання функціонального стану особи, крім іншого, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.

Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.

Аналогічні положення також наведені і в пункті 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабміну №1338, зокрема наступні:

- Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи (абз.1-2 п.51);

- якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється (абз.11 п.51);

- оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова (абз.12 п.51);

- за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (абз.13 п.51).

З 15.12.2023 року набрав чинності Закон «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-ІХ, який регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Відповідно до ст.17 Закону № 2073-ІХ особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.

Особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді повинна здійснюватися за результатами повного медичного обстеження та проведення необхідних досліджень особи на базі Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.

За обставинами справи експертною командою ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» проведено перевірку обґрунтованості рішення, за результатом якої 21.07.2025 року прийняв рішення № ЦО-18392 про скасування попереднього рішення МСЕК від 20.12.2023 року про встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності на 2 роки.

Згідно рішення № ЦО-18392 від 21.07.2025 року його прийнято без проведення повного медичного обстеження позивача та проведення необхідних досліджень з метою проведення повторного оцінювання.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано доказів належного повідомлення позивача про проведення повторного оцінювання на адресу його електронної пошти, або шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також не надано доказів відображення в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення, як то визначено п.п.8,51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи № 1338.

Також не надано доказів того, що спірне рішення приймалось відповідачем на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження позивача, та проведених необхідних досліджень на базі ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова, або доказів того, що позивач від проходження повного медичного обстеження відмовився.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, позивача повідомлено про необхідність прибуття до ЦОФСО 13.01.2025 року за місцем роботи шляхом отримання листа Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ від 27.12.2024 року № 225/0319, яким повідомлено про необхідно прибути до клініки Інституту з 06.01.2025 року до 17.01.2025 року. В інший спосіб позивача про необхідність прибуття для повного медичного обстеження повідомлено не було.

Оскільки повідомлення отримано позивачем за декілька днів до закінчення дати необхідного прибуття до ЦОФСО, позивач 15.01.2025 року звернулась з відповідним листом до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» із заявою про перенесення строків проходження обстеження. Заява скерована на електронну пошту та за допомогою АТ «Укрпошта». Однак, на вказану заяву позивач відповіді не отримала.

Наведені обставини, на думку суду свідчать про неналежне та несвоєчасне повідомлення позивача про необхідність прибуття для повного медичного обстеження до ЦОФСО, та, як наслідок, про те, що проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення МСЕК, яким позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, здійснено без наявності належних підстав та з порушенням встановленого порядку, що свідчить про порушення таких принципів адміністративної процедури, як законність, відкритість, гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.

Згідно з частиною 2-3 статті 87 Закону № 2073-IХ визначено, що протиправним є адміністративний акт, якій не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема, не відповідає принципам адміністративної процедури. Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта.

В рамках даного спору суд має оцінити спірне рішення відповідача від 21.07.2025 №ЦО-18392 на предмет відповідності його критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, зокрема, чи прийнято таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак, з`ясовані судом обставини даної справи не дають підстав для висновку, що спірне рішення в повній мірі відповідає таким критеріям, оскільки при його прийнятті відповідач не дотримався визначеного порядку перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності шляхом проведення повторного оцінювання позивача в умовах стаціонару відповідною до абзацу 11 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.

Суд вважає, що отримання відповідачем результатів повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень позивача, яке мало бути проведеним в умовах стаціонару, могло вплинути на прийняття відповідачем рішення за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності, а тому прийняття відповідачем спірного рішення без отримання результатів такого обстеження та досліджень є передчасним.

Крім того, в рішенні експертної команди від 21.07.2025 року № ЦО-18392 про скасування попереднього рішення МСЕК про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності не зазначено законодавчої підстави для здійснення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК, як то: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді або рішення, ухвала суду відносно такої особи.

Разом з тим, суд зауважує, що в листі Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ від 27.12.2024 року № 225/0319, яким позивача повідомлено про необхідно прибути до клініки вказано, що до ЦМСЕК МОЗ України надійшов лист служби безпеки України від 04.11.2024 року № 14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 року № 10-2-02- 01-27449, згідно з яким Комісію зобов`язано провести перевірку обґрунтованості рішення щодо встановлення позивачу відповідної групи інвалідності, шляхом проведення медико-соціальної експертизи.

В той же час, в рішенні експертної команди від 21.07.2025 року № ЦО-18392 в графі «реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку обґрунтованості рішення, яке підлягає перевірці» вказано - лист ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, кримінальне провадження № 0000923 від 21.10.2024».

Відтак, лист Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ від 27.12.2024 року № 225/0319 та оскаржуване рішення містять невідповідності щодо підстав ініціювання перевірку обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності.

При цьому, з огляду на викладені положення п. 51 Порядку № 1338, лист Державного бюро розслідувань як і відомості про наявність кримінального провадження не є процесуальними рішеннями, які оформляються постановою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Державною установою Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги в частині визнання такого рішення протиправним та його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За подання даного адміністративного позову позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути з Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-санітарної комісії № ЦО-18392 від 21.07.2025.

Стягнути з Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Державна установа Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (49005, м. Дніпро, провул. Феодосія Макаревського, 1-А ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса. 65012).

Суддя П.П. Марин