Справа № 560/12942/25
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

1. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати страховий стаж, періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та наданих довідок.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, викладене в листі від 30.06.2025 №69, про відмову у перерахунку пенсії - до призначення у зв`язку з наданими додатковими документами та призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7.1. розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії. ПФУ була призначена пенсія за віком, але разом з тим, не було нараховано грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги. До спеціального стажу не зараховано періоди з 09.07.1984 по 01.02.1986 та з 01.02.1986 по 03.05.1989, оскільки відсутні уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, що підтверджують роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної власності із зазначенням інформації про періоди перебування/не перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Позивач вважає таке рішення протиправним, просить позов задовольнити.

Відповідач - Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області подав відзив на позов, в якому зазначив, що спеціальний стаж позивача становить 26 років 03 місяці 25 днів, з необхідних 30 років, що не достатньо для нарахування грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Таким чином, Головним управліннями Пенсійного фонду України у Волинській області 30.06.2025 законно та обґрунтовано прийнято рішення №69 про відмову позивачу в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач - Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області не скористався правом подання відзиву на позов, тому, враховуючи приписи частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 15.08.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 28.01.2026 суд залучив Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як співвідповідача по справі №560/12942/25.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

25.06.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії - допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами, а саме: призначенням грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області 30.06.2025 №69 прийняв рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До страхового стажу за вислугу років не враховано період роботи з 09.07.1984 по 01.02.1986 на посаді вихователя дитячого садка колгоспу імені Свердлова та з 01.02.1986 по 03.05.1989 на посаді завідуючої дитячого садочка імені Ватутіна згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 12.03.1982 та наданих архівних довідок від 22.11.2022 №480 та від 17.01.2022 №79, виданих Ярмолинецьким районним трудовим архівом Хмельницької області, позаяк страховий стаж, що дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти пенсій вихователям дитячих садків колгоспів, радгоспів, підприємств може зарахуватися за умови, якщо дитячий садок є закладом державної або комунальної форми власності. У довідках відсутня інформація щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Позивачка, вважаючи таке рішення та дії відповідача протиправними, звернулася до суду за захистом своїх прав.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Так, під час розгляду справи суд встановив, що підставою для відмови позивачу у призначенні грошової допомоги послугувало те, що на думку органу ПФУ спеціальний стаж позивача, який враховується під час вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років, становить менше 30 років (зокрема 26 років 03 місяці 25 днів).

При цьому, до такого спеціального стажу не враховано період роботи з 09.07.1984 по 01.02.1986 на посаді вихователя дитячого садка колгоспу імені Свердлова та з 01.02.1986 по 03.05.1989 на посаді завідуючої дитячого садочка імені Ватутіна згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 12.03.1982 та наданих архівних довідок від 22.11.2022 №480 та від 17.01.2022 №79, виданих Ярмолинецьким районним трудовим архівом Хмельницької області, позаяк страховий стаж, що дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти пенсій вихователям дитячих садків колгоспів, радгоспів, підприємств може зарахуватися за умови, якщо дитячий садок є закладом державної або комунальної форми власності. У довідках відсутня інформація щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, підставою для надання уточнюючої довідки є встановлення у трудовій книжці неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Трудовий стаж позивача підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 12.03.1982, зокрема позивач працювала:

- з 01.09.1993 по 26.08.2002 на посаді вчителя початкових класів Новосільської школи I-ІІІ ступеня Ярмолинецького району;

- з 27.08.2002 по 29.08.2003 на посаді вихователя Ясенівської ЗОШ І-ІІ ступеня;

- з 30.08.2003 по 31.08.2009 на посаді вчителя Буйловецької ЗОШ І-ІІ ступенів:

- з 01.09.2009 по 06.09.2010 на посаді вчителя Скарженецької ЗОШ 1-ІІІ ступенів;

- з 07.09.2010 по 31.10.2011 на посаді вихователя Сколівського ДНЗ;

- з 01.11.2011 по 08.05.2013 на посаді вихователя Ясенівського ДНЗ;

- з 02.09.2013 по 12.11.2021 на посаді завідувача Соснівського ДНЗ.

- з 19.09.2023 по даний час працює на посаді вихователя Хмельницької спеціалізованої ЗОШ №19 І-ІІІ ступенів імені академіка Михайла Павловського відповідно до наказу №66-к від 18.09.2023.

На підставі довідки від 22.11.2022 №480, що видана Трудовим архівом Ярмолинецької селищної ради, позивач працювала вихователем дитячого садку колгоспу ім.Свердлова, про що було здійснено запис у трудовій книзі:

- 1984 - відпрацьовано 124 людино-днів, при встановленому мінімумі 220;

- 1985 - відпрацьовано 328 людино-днів, при встановленому мінімумі 220;

- 1986 - відпрацьовано 9 людино-днів, при встановленому мінімумі 220.

Також на підставі довідки від 17.01.2022 №79, працювала завідуючою дитячим садком колгоспу ім.Ватутіна, про що було здійснено запис у трудовій книзі:

- 1986 - відпрацьовано 302 людино-днів, при встановленому мінімумі 220;

- 1987 - відпрацьовано 337 людино-днів, при встановленому мінімумі 220;

- 1988 - відпрацьовано 285 людино-днів, при встановленому мінімумі 220;

- 1989 - відпрацьовано 98 людино-днів, при встановленому мінімумі 220.

Жодних зауважень відповідача до зазначених записів трудової книжки в матеріалах справи не містяться.

Суд звертає увагу, що під час перебування у короткотермінових відпустках без збереження заробітної плати так чи інакше особа продовжує перебувати у трудових відносинах із роботодавцем, спірні періоди мають бути включені до страхового стажу, а тому правові підстави для виключення цих періодів із спеціального стажу відсутні.

За таких обставин, на переконання суду, відповідачем під час вирішення питання про виплату позивачу одноразової грошової допомоги мав бути врахований період з 09.07.1984 по 01.02.1986 та з 01.02.1986 по 03.05.1989, протягом якого є документальне підтвердження виконання позивачем обов`язків за посадою протягом такого періоду.

Крім того, суд зазначає, що відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав ненадання відомостей про перебування у відпустках без збереження заробітної плати, відповідачем не враховано тієї обставини, що Порядком №1191 не передбачено виключення з періодів роботи періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

Щодо способу захисту порушеного права, суд зазначає, що належним та достатнім способом захисту є саме скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 30.06.2025 №69 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового страхового стажу позивача період роботи з 09.07.1984 по 01.02.1986 та з 01.02.1986 по 03.05.1989.

Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату грошової допомоги позивачу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що оскільки органом ПФУ визнано наявність у позивача спеціального стажу у розмірі 26 років 03 місяці 25 днів, та надані позивачем документи підтверджують факт роботи понад 4 роки в період з 09.07.1984 по 01.02.1986 та з 01.02.1986 по 03.05.1989, що свідчить про наявність у позивача стажу понад 30 років та відповідно наявність права на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Отже, в силу приписів пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню).

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 30.06.2025 №69 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги, періоди роботи на посадах вихователя з 09.07.1984 по 01.02.1986 та з 01.02.1986 по 03.05.1989.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 лютого 2026 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська обл., Луцький р-н, 43026 , код ЄДРПОУ - 13358826) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.В. Матущак