Справа № 160/31059/25
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 листопада 2025 року Справа № 160/31059/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко Ольги Павлівни про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко Ольги Павлівни, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П. про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 року згідно запису №19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.161 КАС України, з огляду на таке.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в якій останній просить визнати поважним причини пропуску цього строку та поновити пропущений строк, посилаючись на те, що про існування оскаржуваного рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П. про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 року згідно запису №19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року) позивач дізнався лише 15.07.2025 року з відповіді Солонянської селищної ради, наданої на запит позивача від 08 липня 2025 року (зареєстрований відповідачем 08.07.2025 року за №3-113-02/10), в якій повідомлялося про відсутність порушень закону при взятті на облік безхазяйного майна згідно з рішенням 22 сесії 8 скликання Солонянської селищної ради Про взяття на облік безхазяйного майна від 24.03.2022 року №915/22/УІІІ та правомірності його державної реєстрації державним реєстратором виконавчого комітету Андрейченко О.П. 11.07.2022 року згідно запису 19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року). Таким чином, позивач дізнався про реєстрацію відповідачем як безхазяйного майна, набутого позивачем у 2001 році в порядку спадкування права на 1/3 частину майна, тільки 15.07.2025 року.

Надаючи оцінку наведеним позивачем доводам щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає таке.

Так, згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому абз.1 ч.2 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Суд зауважує, що строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як слідує з позовної заяви, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються оскарження рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П. про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 року згідно запису №19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року) щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (комплекс будівель (дві ферми та три нежитлові будівлі)).

Водночас, з вказаною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 28.10.2025 року, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

При цьому отримання позивачем 15.07.2025 року листа Солонянської селищної ради від 11.07.2025 року за вих. №З-113-02/10, наданого у відповідь на запит позивача від 08 липня 2025 року, не може свідчити про поважність причини пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо оскарження рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П. про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 року згідно запису №19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року), оскільки, як слідує зі змісту означеного запиту позивача, копія якого міститься в матеріалах справи, він стосувався не отримання інформації про оскаржуване рішення та його копії, а надання інформації про державного реєстратора Андрейченко О.П., оскільки у цьому запиті позивач просив надати: копії рішення Солонянської селищної ради "Про затвердження Розпорядження селищного голови №К-134 від 10.05.2017 року "Про призначення на посаду ОСОБА_2 ", з відповідними додатками, тобто з заявою Андрейченко О.П. від 13.04.2017р., завірені відповідним чином; копію Протоколу №4 комісії по проведенню конкурсу на заміщення вакантних посадових осіб місцевого самоврядування ВК Солонянської селищної ради від 12.04.2017р., з відповідними додатками, завірені у визначений законом спосіб; копію Присяги посадової особи місцевого самоврядування Андрейченко О.П.; копію Присяги посадової особи місцевого самоврядування Копейко М.М.; відповідно, надана Солонянською селищною радою відповідь на цей запит у формі листа від 11.07.2025 року за вих. №З-113-02/10 стосувалася виключно запитуваної позивачем інформації і жодних відомостей щодо оскаржуваного у цій справі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П. про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 року згідно запису №19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року) щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - не містить, що підтверджується її змістом.

Натомість, зі змісту запиту позивача від 08 липня 2025 року також слідує, що поданню цього запиту слугувала відповідь Солонянської селищної ради на попередній запит позивача ще від 19.03.2025 року.

Крім цього, з долученої позивачем до матеріалів позовної заяви копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, індексний номер: 304631212 від 11.07.2022р., в якому зазначено про оскаржуване рішення державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко О.П. про проведення реєстраційних дій 11.07.2022 року згідно запису №19811 від 11.07.2022 року (індексний номер 64131175 від 11.07.2022 року) щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (комплекс будівель (дві ферми та три нежитлові будівлі)), встановлено, що копія цього Витягу сформована та завірена ще 25.07.2024 року.

Таким чином, наданими позивачем доказами не доведено, що про існування оскаржуваного рішення позивач дізнався лише 15.07.2025 року і такі докази не змінюють момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчать лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Водночас, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Наведеній нормі кореспондують приписи ч.6 ст.161 КАС України, якою визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

У розглядуваному випадку позивачем не надано належних та достатніх доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а наведені ним обґрунтування поважності цих причин є безпідставними, тож у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом слід відмовити.

Таким чином, позивачеві слід надати до суду нову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне залишити цю позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Солонянської селищної ради Андрейченко Ольги Павлівни про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

- нової заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Турова