Справа № 460/3518/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 460/3518/25 пров. № А/857/19850/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року (головуючий суддя: Зозуля Д.В., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Альянс Ідеал» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК Альянс Ідеал», 24.02.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204130/2025/000007/2 від 11.02.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204130/2025/000031.

Обґрунтовує позов тим, що в лютому 2023 року позивачем подано до митного органу декларацію з метою оформлення товарів разом з документами, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Зазначено, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. Вважає, що рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов задоволено повністю.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили окремі неточності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Повідомлено, що оскільки декларантом не подано повного переліку додаткових документів, витребуваних відповідачем, то митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товару. Вважає оскаржуване рішення, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені чинним законодавством, тобто правомірним та обґрунтованим. За таких обставин, просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» зареєстроване юридичною особою та здійснює діяльність за такими видами як: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 22.22 Виробництво тари з пластмас; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Між ТОВ «ТК АЛЬЯНС ІДЕАЛ» (Покупець) та Hiper Cast GmbH (Продавець), 01.10.2024 укладено контракт № 01112024, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах цього договору продукцію виробничо-технічного призначення (товар). Доставка товару здійснюється окремими відправленнями. Найменування товару, кількість, ціна товару, термін поставки, умови поставки згідно з Інкотермс-2010 слід розуміти згідно з рахунком-фактурою.

Відповідно до розділу 2 цього контракту загальна вартість контракту складається із загальної суми проформи до нього. Валютою контракту та платежу за цим контрактом є євро. Ціна товару включає вартість упаковки, пакування, маркування, навантаження на носій та експортне оформлення. Ціновий механізм узгоджується щомісячно. Ціна дійсна до 1 числа наступного місяця та фіксується на момент оформлення замовлення.

За умовами розділу 3 контракту продавець підтверджує або відхиляє надіслане покупцем замовлення протягом 7 календарних днів після отримання. У разі підтвердження замовлення, продавець надсилає покупцеві підтвердження замовлення електронною поштою або факсом. Товар, зазначений у п.1.1 цього контракту мають бути доставлені покупцеві на умовах FCA, Hermagor-Presseger See, Австрія, на умовах Інкотермс 2010 з подальшим їх імпортом в Україну, якщо інше не зазначено в рахунку-фактурі. Товар перевозиться автомобільним транспортом.

На виконання умов договору відповідно до рахунку-фактури № 93 від 31.01.2025 та інвойсу від 31.01.2025 позивач придбав у продавця товар на умовах FCA, Hermagor-Presseger See на загальну суму 32762,40 євро та здійснив повну оплату вказаного товару відповідно до платіжних інструкцій від 10.01.2025 та 04.02.2025.

З метою митного оформлення придбаного товару за вказаним вище контрактом декларантом подано до митного оформлення митну декларацію МД №25UA44U2 від 10.02.2025. Разом з митною декларацією декларантом митному органу також подано такі документи: пакувальний лист № 83 від 31.01.2025; рахунок-проформу № 1 від 09.01.2025; рахунок-фактуру (інвойс) № 93 від 31.01.2025; автотранспортну накладну № 312344 від 05.02.205; банківські платіжні документи № РІ4242 від 10.01.2025 та № РІ8594 від 04.02.2025; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 143 від 05.02.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 61 від 05.02.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 01.01.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 01112024 від 01.10.2024; договір (контракт) про перевезення № 26092024 від 26.09.2024; декларацію-інвойс № 93 від 31.01.2025; видаткові накладні № 13 від 07.01.2025, № 35 від 09.01.2025, № 566 від 17.12.2024, № 600 від 20.12.2024, № 629 від 26.12.2024; заявку на перевезення № 12 від 31.01.2025; платіжні інструкції № 49 від 10.01.2025 та № 69 від 04.02.2025; копію митної декларації країни відправлення № 25АТ420000EXW8DAB7 від 10.02.2025.

Вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною контракту 32762,40 євро.

Рівненською митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від 11.02.2025 № UA204130/2025/000007/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів згідно з вищевказаною митною декларацією за резервним методом визначення митної вартості товарів.

У рішенні зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 ч. 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 року.

2) подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності:

- не може бути взято до уваги копію митної декларації країни відправлення від 05.02.2025 № 25AT420000EXW8DAB7 так, як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт;

- в п. 3.2. Контракту від 01.10.2024 № 01112024 та інвойсі від 31.01.2025 № 93 зазначено, що продавець поставляє покупцеві товар на умовах FCA Hermagor-Pressegger See Австрія, згідно з правилами Інкотермс 2020. Однак в декларації країни відправлення 25AT420000EXW8DAB7 від 05.02.2025 не зазначено пункт призначення.

- кількість місць в МД 25UA44U2 від 10.02.2025 не відповідає заявленим в декларації країни відправлення 25AT420000EXW8DAB7 від 05.02.2025.

ІІ. Рівненська митниця володіє інформацією про вартість товару, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом «неорінтувальна, прозора, гнучка полімерна плівка, виготовлена з поліпропілену, що містить добавки/домішки. Непориста, нешарувата, неармована, несамоклейна, без підкладки та непоєднана подібним способом з іншими матеріалами, за відповідною: країною виробництва: АТ, виробником: Нiper Сast Gmbh, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 09.12.2024 UA403060/2024/004192 2,47 USD/1кг, що на момент подання ЕМД становить 2,38 EUR/кг.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком:

1) лист із калькуляцією ціни;

2) документи (договір, заявку на перевезення, рахунок на оплату тощо);

3) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки.

ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості подібного товару «Плівка поліпропіленова, не орієнтована, непориста, неармована, нешарувата, без підкладки, не поєднана з іншими матеріалами» за відповідною країною виробництва: АТ, виробником: Hiper Cast GmbH, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 09.12.2024 UA403060/2024/004192 2,47 USD/1кг, що на момент подання ЕМД становить 2,38 EUR/кг.2,3.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 47257,28 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2033608,35 грн (2,38EUR/кг* 19856кг* 43,0327 грн/EUR).

За результатами перевірки митної декларації та документів, наданих для митного оформлення, Рівненською митницею прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204130/2025/000031.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 ст. 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 ст. 54 МК України).

Так, ч. 7 ст. 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 520/18432/21.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що митний орган при реалізації своїх повноважень, щодо контролю за правильністю обчислення митної вартості декларантом, мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості. Однак, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей через неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою з огляду на те, що саме із цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування ним додаткових документів у декларанта та вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребуванню підлягають не всі документи, що передбачені приписами статті 53 МК, а лише ті, що надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Відтак, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митним органом іншої митної вартості лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, що викликали обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, а також причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувавши як необхідність перевірки спірних відомостей, так і вказавши конкретні документи, надання яких може усунути такі сумніви.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до митного оформлення позивачем подано:

пакувальний лист № 83 від 31.01.2025; рахунок-проформу № 1 від 09.01.2025; рахунок-фактуру (інвойс) № 93 від 31.01.2025; автотранспортну накладну № 312344 від 05.02.205; банківські платіжні документи № РІ4242 від 10.01.2025 та № РІ8594 від 04.02.2025; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 143 від 05.02.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 61 від 05.02.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 01.01.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 01112024 від 01.10.2024; договір (контракт) про перевезення № 26092024 від 26.09.2024; декларацію-інвойс № 93 від 31.01.2025; видаткові накладні № 13 від 07.01.2025, № 35 від 09.01.2025, № 566 від 17.12.2024, № 600 від 20.12.2024, № 629 від 26.12.2024; заявку на перевезення № 12 від 31.01.2025; платіжні інструкції № 49 від 10.01.2025 та № 69 від 04.02.2025; копію митної декларації країни відправлення № 25АТ420000EXW8DAB7 від 10.02.2025.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, Рівненська митниця, засобами електронного зв`язку, надсилала пропозицію позивачу, відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання цієї вимоги митного органу, позивач 11.02.2025 подав заяву б/н та лист з ініціюванням прийняття рішення без врахування термінів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України.

У зв`язку з встановленими розбіжностями та з не наданням усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11.02.2025 № UA204130/2024/000007/2.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у графі 33 оскаржуваного рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, відповідач покликається на те, що:

- не може бути взято до уваги копію митної декларації країни відправлення від 05.02.2025 № 25AT420000EXW8DAB7 так, як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт;

- в п. 3.2. Контракту від 01.10.2024 № 01112024 та інвойсі від 31.01.2025 № 93 зазначено, що продавець поставляє покупцеві товар на умовах FCA Hermagor-Pressegger See Австрія, згідно з правилами Інкотермс 2020. Однак в декларації країни відправлення 25AT420000EXW8DAB7 від 05.02.2025 не зазначено пункт призначення;

- кількість місць в МД 25UA44U2 від 10.02.2025 не відповідає заявленим в декларації країни відправлення 25AT420000EXW8DAB7 від 05.02.2025.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними з огляду на таке.

Так, покликання митного органу про те, що в митній декларації країни відправлення немає відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт, та не вказано пункт призначення, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки у декларанта відсутній обов`язок відповідати за наявність чи відсутність в експортній митній декларації відомостей щодо умов поставки та вартості товару. Відправником за такою декларацією є контрагент позивача.

Також, необхідно звернути увагу, що в експортній митній декларації наявні відомості щодо придбаного позивачем товару, дані про продавця та покупця, що в повній мірі співпадають з даними, які вказані в митній декларації та поданих позивачем до митного оформлення документах. Тобто, є можливість ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з товаром, що оцінюється.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України, а тому по суті не впливає на визначення митної вартості спірного товару.

Щодо покликання відповідача про невідповідність кількості місць у поданій митній декларації і декларації країни відправлення, то суд апеляційної інстанції такі відхиляє, оскільки перевізником було повідомлено відправника про таку помилку в оформленні відповідним листом (зазначення 45 замість 35), про що свідчать матеріали справи (а. с. 66).

Натомість, митне оформлення при ввезені було здійснено за фактичної кількістю місць, вага вантажу повністю відповідає декларації експортера.

Отже, перевіривши товарно-супровідні документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів, суд апеляційної інстанції вважає, що такі містили належні, об`єктивні та достовірні відомості про числові складові заявленої митної вартості.

Натомість, відповідачем не доведено неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки подані декларантом відповідачу документи надавали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору, тобто за основним методом, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA204130/2025/000007/2 від 11.02.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204130/2025/000031 підлягають скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга Рівненської митниці не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, а тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат в суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 460/3518/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська