Справа № 240/17261/25
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/17261/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №131 від 08.05.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 14.10.1983 по 31.08.1996 та з 01.09.2021 по 29.02.2024 року (дату призначення пенсії);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що під час призначення їй пенсії не було враховано до страхового стажу період з 14.10.1983 по 31.08.1996 та з 01.09.2021 по 29.02.2024 року. Також, після оформлення їй пенсії за віком, позивачу не було нараховано грошову допомогу згідно до п. 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому вона звернулася із відповідною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, однак отримала лист від 05.06.2025, яким було відмовлено в виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно до п. 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відмовлено у зарахуванні до страхового стажу, що і стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відзиві на адміністративний позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи позивача встановлено, що раніше згідно поданих заяв від 31.07.2024, від 19.09.2024 щодо призначення грошової допомоги як працівнику освіти, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону, проте отримувала відмову, оскільки періоди стажу відповідно до довідки №258 від 27.10.2014, що видана ОП шахти «Гірська» ГП «Первомайськвугілля» врахувати до спеціального стажу неможливо, оскільки в ній не зазначено до якої форми власності належить підприємство. Стаж роботи в Гірській дитячій школі мистецтв Гірської міської територіальної громади з 01.09.2021 року по теперішній час не може бути зарахований до спеціального стажу, оскільки посада в.о. заступника директора відсутня в Переліку №909.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-05-в від 15.01.2026 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 02.02.2026 по 16.02.2026 включно.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19.03.2024 та отримує пенсію за віком.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 02.05.2025 № 2201, в якій просила нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій згідно до п. 7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заява опрацьовувалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №131 від 08.05.2025 року позивачу відмовлено у здійсненні виплати грошової допомоги, передбаченої п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, в зв`язку з відсутністю додатково поданих документів до заяви від 02.05.2025, по яких раніше не приймалось рішення, зокрема, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із такими діями, позивач звернулась до суду із відповідним позовом.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV(далі - Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, трудовою книжкою НОМЕР_1 від 14.10.1983 року трудовий стаж позивача, а саме:

- з 14.10.1983 по 30.06.1993 роки вихователем у Державному підприємстві Ордена Леніна шахта "Гірська", виробниче об`єднання "Первомайськвуголь";

- з 01.07.1993 по 14.11.1994 методистом-вихователем у Державному підприємстві Ордена Леніна шахта "Гірська", виробниче об`єднання "Первомайськвуголь";

- з 01.09.2021 по 29.02.2024 роки викладачем образотворчого мистецтва та в.о. заступника директора в Комунальному закладі "Гірська дитяча школа мистецтв Гірської міської територіальної громади".

Як видно із рішення Головного управління ПФУ у м.Києві від 07.08.2024, позивачу було вказано, що періоди стажу відповідно до довідки №258 від 27.10.2014, виданої ОП шахти «Гірська» ГП «Первомайськвугілля» врахувати до спеціального стажу неможливо, оскільки в ній не зазначено до якої форми власності належить підприємство.

Суд критично оцінює дане твердження, оскільки у вказаній довідці чітко вказано, що довідку видано архівом Відокремленого підрозділу шахти «Гірська» Державного підприємства «Первомайськвугілля», кутовий штамп також містить таку інформацію, зокрема що підприємство належить до державної форми власності, а тому органом Пенсійного фонду безпідставно не зараховано вказаний період до спеціального стажу позивача.

Як видно із рішення Головного управління ПФУ в Одеській області від 26.09.2024 позивачу було вказано, що відповідно до Постанови від 04.11.1993 № 909 до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної та виховної роботи в позашкільних навчальних закладах. Заявниця надала довідку про стаж роботи в «Гірській дитячій школі мистецтв Гірської міської територіальної громади» з 01.09.2021 по теперішній час на посаді в.о. заступника директора, отже, цей стаж неможливо зарахувати до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Суд також не погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі - Порядок №1191).

Пунктом 2 Порядку № 1191 передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно пункту 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058, станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту населення і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 визначено, що робота в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на отримання пенсії за вислугу років та в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Як зазначалось, у період з 01.09.2021 по 29.02.2024 позивач працювала викладачем образотворчого мистецтва та в.о. заступника директора в Комунальному закладі "Гірська дитяча школа мистецтв Гірської міської територіальної громади", тобто викладачем у школі мистецтв комунальної форми власності, що узгоджується із вищенаведеною нормою постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, а тому органом Пенсійного фонду безпідставно не зараховано вказаний період до спеціального стажу позивача.

Додатково слід врахувати, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 876/5312/17 зазначила, що викладач школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі № 466/5637/17 та у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 462/5636/16-а.

Враховуючи наведене, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №131 від 08.05.2025 року.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує, що згідно із ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке визначене за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку.

Отже, дії зобов`язального характеру щодо нарахування позивачу допомоги має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про такий перерахунок, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23.

Як встановлено судом, у позивача наявні всі умови для призначення їй грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно із п.7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 14.10.1983 по 31.08.1996 та з 01.09.2021 по 29.02.2024 року, нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно із п.7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №131 від 08.05.2025 року

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 14.10.1983 по 31.08.1996 та з 01.09.2021 по 29.02.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно із п.7.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 969 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 20 лютого 2026 р.

20.02.26