Справа № 320/3721/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року м. Київ справа №320/3721/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України та Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України (далі - відповідач) та Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправною постанову гарнізонної військово-лікарської комісії при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ від 14.10.2024 року, прийняту відносно ОСОБА_1 про придатність його до військової служби;

- зобов`язати гарнізонну військово-лікарську комісію при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ від 14.10.2024 року здійснити повторно медичний огляд ОСОБА_1 для визначення ступеня придатності до військової служби з урахуванням висновків суду;

- визнати протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України у скасуванні постанови гарнізонної військово-лікарської комісії при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ від 14.10.2024 року, прийняту відносно ОСОБА_1 про придатність його до військової служби;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу від 06.11.2024 р. ОСОБА_1 на постанову гарнізонної військово-лікарської комісії при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ від 14.10.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідач 1 порушив порядок проведення медичного огляду, не забезпечивши проходження всіх профільних лікарів та, не провівши всіх необхідних досліджень здоров`я позивача. Відповідач 2 не надав належного обґрунтування своєї відмови у скасуванні постанови ГВЛК.

Позивач зазначає, що скарга містила обґрунтовані вимоги про проведення додаткових медичних обстежень (МРТ, рентгенологічних досліджень, функціональних проб суглобів), однак ЦВЛК не ініціювала їх проведення, що порушує норми Положення про проходження військово-лікарських комісій. Так, в описовій частині статті 61 Розкладу хвороб (Наказ МОУ № 402 від 14.08.2008 року) зазначено, що за наявності виявлення патологічних станів суглобів, лікарі ВЛК зобов`язані виміряти об`єм рухів уражених суглобів (кінцівок). У висновку ГВЛК міститься інформація про ураження кінцівок позивача, разом з цим об`єм рухів не був виміряний ВЛК і ЦВЛК ДПСУ. Відсутність вказаного інструментального дослідження проігнорувало, що є прямим порушення нормативно-правового акту і може бути досліджено та встановлено судом. Позивач не пройшов двох профільних лікарів, які в обов`язковому порядку повинні були його оглядати, а саме: кардіолога та травматолога. Згідно з Положення про військово-лікарську експертизу, затвердженого Наказом МОУ №402 від 14.08.2008 року, військово-лікарська комісія зобов`язана проводити медичний огляд за участі лікарів усіх профілів, необхідних для оцінки стану здоров`я військовослужбовця, зазначених у відповідних пунктах наказу (наприклад, Глави І та II). Відсутність кардіолога й травматолога порушує цей принцип. Відповідно до пункту 2.1, члени ВЛК повинні діяти неупереджено і забезпечувати повний розгляд усіх аспектів стану здоров`я. Відсутність кардіолога та травматолога означає, що діагностичні дані можуть бути неповними, що ставить під сумнів обґрунтованість висновків. Відповідно до пункту 2.3.4, ВЛК має право залучати спеціалістів відповідного профілю для забезпечення належної якості медичного огляду. Ігнорування цієї вимоги порушує встановлений порядок. Таким чином, у результаті невиконання вимог Наказу МОУ №402 від 14.08.2008 року, військовослужбовця позбавили можливості повноцінного та об`єктивного медичного огляду.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/3721/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У матеріалах справи наявний відзив відповідача 1 на позовну заяву, згідно якого відповідач повідомляє, що порядок проведення військово-лікарськими комісіями Державної прикордонної служби України медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби визначає «Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України», затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2024 №441, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2024 за №1089/42434 (далі - Положення №441). Додаткові обстеження позивача гарнізонною ВЛК не проводились, оскільки як встановлено пунктом 9 глави 4 розділу ІІІ Положення №441, за відсутністю медичних показань, потреба в додаткових обстеженнях позивача лікарем-кардіологом та лікарем-травматологом, лікарями гарнізонної ВЛК не визначалась. Медичний огляд позивачу проведено не тільки хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом та отоларингологом гарнізонної ВЛК, як встановлено пунктом 8 глави 4 розділу ІІІ Положення №441, а й лікарями гарнізонної ВЛК при відповідачі 1 інших спеціальностей: дерматовенерологом, психіатром, стоматологом. Оскільки лікарями-спеціалістами гарнізонної ВЛК позивачу проведено медичний огляд, який включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку з метою визначення ступеня його придатності до військової служби та вирішення інших питань передбачених Положенням №441 з винесенням постанови, врахувавши при встановленні діагнозу актуальні результати фізикального обстеження та медичних досліджень проведених позивачу, гарнізонна ВЛК при відповідачі 1 оцінила стан здоров`я позивача кваліфіковано та повністю. Щодо порушення відповідачем 1 процедури проведення військо-лікарської експертизи, встановленої Положенням про військово-лікарську експертизу, що затверджене Наказом №402, зазначено, що останнє поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.1 глави 1 розділу I Наказу №402). Оскільки Наказ №402 не поширюється на військовослужбовців Держприкордонслужби, вимога позивача про дотримання процедури проведення військо-лікарської експертизи, встановленої цим Наказом, під час медичного огляду позивача-військовослужбовця Держприкордонслужби, на гарнізонну ВЛК при відповідачі 1 не розповсюджується. Водночас, з огляду на викладене вище, процедуру прийняття постанови ВЛК, що передбачена Положенням №441, яка оформлена довідкою гарнізонної ВЛК від 14.10.2024, відповідачем 1 дотримано.

У відзиві на позовну заяву відповідача 2 вказано, що 14.11.2024 року на адресу ЦВЛК ДПСУ надійшла скарга представника позивача - адвоката Буженка Ю.С., на висновок ВЛК від 14.10.2024 року. За результатами вивчення матеріалів скарги та матеріалів гарнізонної ВЛК від 14.10.2024 року, ЦВЛК ДПСУ встановила, що медичний огляд позивачу проведено хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом та отоларингологом гарнізонної ВЛК, а також психіатром, дерматовенерологом, стоматологом. Згідно вимог розділу ІІІ Положення №441, позивачем здані обов`язкові загальні аналізи крові та сечі, проведені обов`язкові ЕКГ-дослідження та рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Додаткові обстеження позивача гарнізонною ВЛК не проводились, оскільки як встановлено пунктом 9 глави 4 розділу ІІІ Положення, за відсутністю медичних показань, потреба в додаткових обстеженнях позивача лікаремкардіологом та лікарем-травматологом, лікарями гарнізонної ВЛК не визначалась. Згідно вимог Положення №441, об`єктивно оцінивши висновки лікарів за результатами медичного огляду позивача, документи, які характеризують стан його здоров`я з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо), які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу тощо, на підставі Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, розробленого відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду, таблиць додаткових вимог до стану здоров`я, гарнізонна ВЛК при відповідачі1 обґрунтовано прийняла постанову, оформленою довідкою гарнізонної ВЛК від 14.10.2024 колегіально, більшістю голосів. Відповідно, підстави для проведення гарнізонною ВЛК повторного медичного огляду позивача для визначення ступеня його придатності до військової служби, відсутні. Надана представником позивача медична документація не містить даних, які б спростовували висновки лікарів - членів ВЛК. У письмовій відповіді ЦВЛК ДПСУ зазначила щодо обґрунтованості встановлених діагнозів та застосування відповідних статей Розкладу хвороб, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби. За результатами перевірки матеріалів огляду гарнізонною ВЛК - ЦВЛК ДПСУ не виявила порушень вимог п. 7-9 глави 4 Розділу III Положення № 441 з боку лікарів гарнізонної ВЛК. Отже підстав для направлення позивача на контрольний/повторний огляд ВЛК, скасування постанови про ступінь придатності позивача до військової служби із винесенням власної постанови відповідно до Положення у ЦВЛК ДПСУ не виникло. При чому направляти на медичний огляд ВЛК особовий склад Державної прикордонної служби України, згідно п. 1 глави 4 Розділу III Положення № 441, не належить до виключних прав і обов`язків ЦВЛК ДПСУ.

Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1. Вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) не надано жодних доказів проходження позивачем обов`язкових ЕКГ-дослідження та рентгенологічне обстеження органів грудної клітини рівно як і доказів здачі обов`язкових загальних аналізів крові та сечі. До відзиву на позов такі докази не долучені. Також, відповідач 1 у відзиві на позов вказує, що додаткові обстеження позивача гарнізонною ВЛК не проводилось, оскільки за відсутності медичних показань, потреб в додаткових обстеженнях позивача лікарем-кардіологом та лікарем-травматологом, лікарями гарнізонної ВЛК не визначалась. Проте, як свідчать численні медичні документи, характер травми позивача пов`язаний з питаннями травматології, оскільки, позивач має консолідований перелом 4-5 кістки з наявністю металофіксатора та гвинтами у правій кисті, больовий синдром. Крім того, згідно консультативного висновку спеціаліста № 271 від 10.10.2024 року, позивачу показано планове оперативне лікування. За вказаних діагнозів та особливостей захворювань, дослідження даного фактору може суттєво вплинути на ступінь придатності до військової служби позивача. При недосліджені вказаного перелому позивача та ненадання оцінки лікарем-травматологом (який був відсутній при проходженні останньої ВЛК), не можна казати про об`єктивність висновку, зазначеного у довідці № 607 гарнізонної військово-лікарської комісії від 31.01.2024 року про те, що наслідки травми закритого перелому 4-5 пальців правої кисті мають лише незначне порушення функцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач є військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ та був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 в жовтні 2022 року.

14.10.2024 року за направленням начальника НОМЕР_2 прикордонного загону позивачу проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією при Харківському військово-медичному клінічному центрі (клінічному госпіталі) Державної прикордонної служби України, за результатами якого прийнята постанова про придатність до військової служби оформлена довідкою гарнізонної ВЛК №13/1031/24-Вн від 16.10.2024 року.

Згідно вказаної довідки діагноз та постанова гарнізонної ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) наступні:

1. Віддалені наслідки травми (2019 рік) - закритого перелому IV-V п`ясних кісток правої кисті у вигляді консолідованого перелому з наявністю МОС, зміцнілого шкірного рубця, з незначним порушенням функцій - травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби. (Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 ступінь тяжкості травми тяжка).

2. Атеросклероз аорти. СН О. Цефалгічний, астено-невротичний синдроми з дисомнією. Залишкові явища після операції (2023 рік) видалення ліпоми верхньої третини лівого стегна у вигляді зміцнілого після операційного рубця. Гігрома після операційного рубця внутрішньої поверхні стегна, з незначним порушенням функцій. Ліпома поперекової ділянки зліва, без порушення функцій. Короткозорість ст. 1,5 дптр. при гостроті зору з корекцією 1,0 обох очей. Часткова вторинна адентія обох щелеп - захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статей 10 в, 78 в графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби гарнізонною військово-лікарською комісією визнано позивача придатним до військової служби.

Не погоджуючись з висновком гарнізонної ВЛК, представником позивача 06.11.2024 року подану скаргу до ЦВЛК ДПСУ, в якій представник просив переглянути висновок гарнізонної ВЛК та за наслідками перегляду направити позивача на повторний контрольний огляд.

Скарга обґрунтована відсутністю повноцінних досліджень та замірів у випадку гігроми, ліпоми, об`єму руху ураженої кінцівки та ігнорування анамнезу щодо когнітивних функцій військовослужбовця, що суттєво вплинуло на об`єктивність і правильність формування висновку ВЛК.

До скарги було додано копії наступних документів: медична характеристика від 22.01.2024 року; огляд травматолога від 23.01.2024 року; рентген; висновок УЗД; епікриз; довідка №275; амбулаторна медична картка від 10.05.2023 року.

У відповідь на скаргу відповідачем 2 направлено лист від 15.11.2024 року №13.1/1001, згідно якого ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав щодо скасування постанови гарнізонної ВЛК та ініціювання контрольного медичного огляду щодо позивача. Причинний зв`язок захворювання встановлено вірно, постанова оформлена у відповідності до Положення №441 та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо статей, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Згідно з частинами 1-3 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Відповідно до статті 1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII) законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Згідно приписів статті 6 Закону № 2801-XII кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає, в тому числі, кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу із забезпеченням належного рівня захисту персональних даних, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я, а також доступ до необхідних лікарських засобів та медичних виробів у порядку, встановленому законодавством; достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я і здоров`я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я тощо.

У відповідності до положень статті 7 Закону № 2801-XII, зокрема, держава згідно з Конституцією України гарантує всім громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров`я шляхом здійснення державного і можливості громадського контролю та нагляду в сфері охорони здоров`я.

Водночас, відповідно до статті 12 Закону № 2801-XII охорона здоров`я - один з пріоритетних напрямів державної діяльності. Держава формує політику охорони здоров`я в Україні та забезпечує її реалізацію.

Згідно статті 14 Закону № 2801-XII реалізація державної політики охорони здоров`я покладається на органи виконавчої влади.

Відповідно статті 70 Закону № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Наказом МВС України № 441 від 25.06.2024, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1089/42434 від 18.07.2024, затверджено Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України (далі - Положення № 441).

Положення № 441 визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) медичного огляду громадян призовного віку; військовозобов`язаних, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ); військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей; осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України; військовослужбовців Держприкордонслужби та працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності; військовослужбовців Держприкордонслужби, які проходять військову службу на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби; льотного складу та авіаційного персоналу Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби.

Положенням № 441 визначено, що медичний огляд це огляд, який проводять ВЛК, ЛЛК Держприкордонслужби, включає вивчення та оцінку стану здоров`я та фізичного розвитку особи на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за відповідним рівнем освіти та військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з прийняттям письмової постанови.

Придатність до військової служби - стан здоров`я та фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, посадовими інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності в Держприкордонслужбі в мирний час та особливий період.

Відповідно до пункту 2, 4 Розділу ІІ Положення № 441 для виконання завдань, визначених у пункті 1 цього розділу, у Держприкордонслужбі створюються: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі позаштатні гарнізонні та госпітальні ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, а також постійно діючі ЛЛК. У прийнятті постанов ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК.

Згідно пункту 5 Розділу ІІ Положення № 441 члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.

Положення № 441 визначено, що на ЦВЛК покладаються, зокрема, контроль за правильністю надання ВЛК, ЛЛК до ЦВЛК медичної документації з питань проведення медичного огляду; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань, що стосуються покладених на ЦВЛК завдань; проведення аналізу й оцінки результатів медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, розробка пропозицій для поліпшення проведення медичного огляду ВЛК, ЛЛК; контроль, розгляд, затвердження, переогляд, скасування постанов постійно діючих ВЛК, ЛЛК, тимчасово діючих ВЛК; прийняття та перегляд постанов про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) у осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби, з числа осіб льотного складу, якщо вони звільнені у запас або відставку з військової служби безпосередньо з льотної роботи тощо.

ЦВЛК має право, зокрема, приймати постанови згідно з цим Положенням, розглядати, переглядати скасовувати, затверджувати, контролювати постанови ВЛК, ЛЛК, переглядати власні постанови; оглядати осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення; перевіряти роботу ВЛК, ЛЛК з питань організації та проведення ними медичного огляду; запитувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок; за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби залучати лікарів закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, представників органу Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для визначення результатів медичного огляду; у разі незатвердження постанови ВЛК скасовувати її та протягом п`яти робочих днів з дати її скасування виносити власну постанову із зазначеного питання; у разі неповного проведення медичного огляду особи чи недотримання ВЛК, ЛЛК при проведенні медичного огляду вимог цього Положення скасовувати постанову та направляти свідоцтво про хворобу на доопрацювання з викладенням причин, через які постанову ВЛК, ЛЛК скасовано; рекомендувати направлення військовослужбовців Держприкордонслужби на обстеження до спеціалізованих закладів охорони здоров`я тощо.

Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З метою проведення медичного огляду в Держприкордонслужбі утворюються: постійно діючі ВЛК, ЛЛК; тимчасово діючі ВЛК - для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, кандидатів на військову службу за контрактом.

ВЛК, ЛЛК створюються у складі не менше трьох лікарів (терапевт, хірург, невропатолог). Якщо до складу ВЛК, ЛЛК входять понад три лікарі, до неї також призначаються лікарі інших спеціальностей. Для проведення медичного огляду ВЛК, ЛЛК осіб із психічними захворюваннями та розладами психіки до складу госпітальної (гарнізонної) ВЛК, ЛЛК включається лікар-психіатр.

Відповідно Положення № 441 до постійно діючих ВЛК відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються:

госпітальна ВЛК - у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби. За клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК;

гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається проведення медичного огляду, контрольного та повторного медичних оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; проведення медичного огляду водолазів; ведення книги протоколів засідань ВЛК, ЛЛК (додаток 4) та здавання її в архів; контроль за повнотою та якістю проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення медичного огляду; проведення разом із медичними спеціалістами військово-медичних клінічних центрів (клінічних госпіталів) та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців Держприкордонслужби непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців Держприкордонслужби, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право приймати постанови відповідно до цього Положення; за погодженням з керівниками органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів ВЛК медичних фахівців інших закладів охорони здоров`я (за згодою).

У справі, що розглядається, в обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем 1 порядку проведення медичного огляду та неналежне обґрунтування відмови у скасуванні постанови ГВЛК відповідачем 2.

Водночас, суд звертає увагу, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.02.2021 року у справі № 820/5570/16 від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.

Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2025 року у справі № 600/3273/22-а зазначив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач 1 порушив порядок проведення медичного огляду, не забезпечивши проходження всіх профільних лікарів та, не провівши всіх необхідних досліджень здоров`я суд зазначає наступне.

Оскаржувана постанова гарнізонної ВЛК №13/1031/24-Вн прийнята при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ 16.10.2024 року, тобто в період чинності Положення № 441.

Як вже зазначалось судом, ЦВЛК та ВЛК ДПСУ у своїй роботі керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положенням № 441, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК.

При чому посилання позивача на недотримання відповідачами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 не заслуговують на увагу, оскільки згідно Глави 2 Розділу ІІІ Положення № 441 лише медичний огляд військовозобов`язаних, яких звільнено в запас із Держприкордонслужби та які перебувають на обліку в ТЦК та СП, проводиться відповідно до Положення № 402. Водночас Глава 4 Розділу ІІІ Положення № 441, яка регулює медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби не відсилає до Положення № 402.

Відповідно пункту 1 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441 направлення на медичний огляд здійснюється начальниками органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони (органів) здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування, у тому числі за рішенням органів прокуратури, судів.

Судом встановлено, що саме за направленням начальника НОМЕР_2 прикордонного загону позивачу, як діючому військовослужбовцю, проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарською комісією при Харківському військово-медичному клінічному центрі (клінічному госпіталі) Державної прикордонної служби України за результатами якого прийнята постанова оформлена довідкою гарнізонної ВЛК про придатність до військової служби №13/1031/24-Вн від 16.10.2024 року.

Відтак підлягають перевірці дії відповідача, зокрема, з урахуванням дотримання ним норм Положення № 441, а не Положення №402.

Згідно Розділу ІІІ Положення № 441 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням постанови. Під придатністю до військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати службові обов`язки з конкретної військової спеціальності, у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу враховуються актуальні результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами медичного огляду, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматися рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Постанови ВЛК, ЛЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 5) (далі - Розклад хвороб), таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 6) (далі - ТДВ).

Відповідно пункту 4 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441 військовослужбовці Держприкордонслужби, наслідки захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) яких згідно з Розкладом хвороб, ТДВ зумовлюють непридатність до військової служби, направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника органу Держприкордонслужби, у якому проходить службу такий військовослужбовець.

Пунктами 8, 9 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441 визначено, що медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, гінекологом (для жінок), а за медичних показань - лікарями інших спеціальностей.

Обов`язково здаються загальні аналізи крові та сечі, проводяться ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки; потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Відповідно пункту 11, 13 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441 медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби, які отримали захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з метою визначення придатності до військової служби, проводиться при визначеному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва). Постанова ВЛК, ЛЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків за станом здоров`я або про придатність до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, ЛЛК, яка затвердженню ЦВЛК не підлягає. Копія зазначеної довідки направляється до ЦВЛК для обліку та контролю.

Відповідно пункту 19 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441 медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців Держприкордонслужби здійснюється ВЛК, ЛЛК після закінчення лікування та досягнення кінцевого результату лікування.

Згідно пунктів 27, 28 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441 у разі якщо ВЛК, ЛЛК після амбулаторного обстеження не може прийняти остаточної постанови, вона направляє військовослужбовця на стаціонарне обстеження у заклад охорони здоров`я Держприкордонслужби з подальшим його медичним оглядом госпітальною ВЛК, ЛЛК.

Дозволяється направляти військовослужбовців Держприкордонслужби на обстеження в інші заклади охорони здоров`я із клопотанням про оформлення акту дослідження стану здоров`я (додаток 16).

Акт дослідження стану здоров`я після ознайомлення з ним особи, якій проводилося обстеження, надсилається до органу Держприкордонслужби, з якого військовослужбовець був направлений на обстеження.

Направлення на медичний огляд ВЛК, ЛЛК у інші заклади охорони здоров`я проводиться за погодженням з ЦВЛК з дозволу Адміністрації Держприкордонслужби.

Згідно пункту 1 Глави 11 Розділу ІІІ Положення № 441 ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) (за наявності), які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу, а також ознайомлюються з медичними записами в електронній системі охорони здоров`я, що характеризують стан здоров`я особи, та вносять відповідні медичні записи до електронної системі охорони здоров`я в порядку, установленому законодавством.

Так, позивач посилається, зокрема, на те, що медичний огляд гарнізонною ВЛК було проведено без участі кардіолога та травматолога, які в обов`язковому порядку повинні були його оглядати, тобто з порушенням Наказу №402. Натомість відповідач 1 вказує, що медичний огляд позивачу проведено не тільки хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом та отоларингологом гарнізонної ВЛК, а й лікарями гарнізонної ВЛК при відповідачі 1 інших спеціальностей: дерматовенерологом, психіатром, стоматологом.

Отже, на підтвердження проходження кардіолога та травматолога позивачем під час медичного огляду відповідачем 1 не надано відповідних доказів та не проходження таких не заперечується, водночас враховуючи пункт 8 Глави 4 Розділу ІІІ Положення № 441, суд зазначає, що медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби проводиться в обов`язковому порядку тільки хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, гінекологом (для жінок), а лікарями інших спеціальностей лише за відповідних медичних показань.

Також позивач вказує, що в описовій частині статті 61 Розкладу хвороб (Наказ МОУ №402 від 14.08.2008 року) зазначено, що за наявності виявлення патологічних станів суглобів, лікарі ВЛК зобов`язані виміряти об`єм рухів уражених суглобів (кінцівок) чого проведено не було.

При цьому дотримання відповідачем вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 не підлягають перевірці судом, оскільки останнє не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач 2 не надав належного обґрунтування своєї відмови у скасуванні постанови ГВЛК суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 Глави 11 Розділу ІІІ Положення № 441 за рішенням ЦВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

У разі визнання ЦВЛК звернення щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ЦВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний або контрольний огляд ВЛК. ЦВЛК розглядає звернення на постанову ВЛК та приймає рішення в строки, визначені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». На повторний або контрольний медичний огляд особи, зазначені в пункті 1 розділу І цього Положення, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я Держприкордонслужби, ніж той, у якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої скасована або оскаржується.

У разі визнання ЦВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Постанови ВЛК інших військових формувань, які винесені стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби, підлягають обов`язковому розгляду ЦВЛК з прийняттям власної постанови.

У випадку скасування ЦВЛК постанови ВЛК, ЦВЛК приймає власну постанову. Постанова ЦВЛК оформляється в 4 примірниках. Перший примірник зберігається у ЦВЛК протягом 5 років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби. Другий примірник направляється на адресу ВЛК, постанова якої скасована, із занесенням даних у книгу протоколів засідань ВЛК, ЛЛК та зберігається протягом 5 років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби. Третій та четвертий примірники направляються на адресу органу Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця. Третій примірник долучається до особової справи військовослужбовця, четвертий примірник видається військовослужбовцю начальником органу Держприкордонслужби чи начальником кадрового підрозділу.

Згідно відповіді на скаргу позивача відповідачем 2 направлено лист від 15.11.2024 року №13.1/1001, відповідно якого ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав щодо скасування постанови гарнізонної ВЛК та ініціювання контрольного медичного огляду щодо позивача. Причинний зв`язок захворювання встановлено вірно, постанова оформлена у відповідності до Положення №441 та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо статей, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Отже, Центральна ВЛК фактично відмовила позивачу у повторному (конторольному) перегляді постанови гарнізонної ВЛК, якою останнього визнано придатним до військової служби та фактично визнала скаргу позивача необґрунтованою.

Суд зазначає, що з листа Центральної ВЛК від 15.11.2024 року №13.1/1001 висновується те, що остання лише констатувала правильність визначення ступеня придатності до військової служби, вказаної у постанові гарнізонної ВЛК. При цьому, яким чином Центральна ВЛК дійшла саме такого висновку відповідач 2 не обґрунтував, як і не обґрунтував у не необхідності проведення додаткових обстежень позивача з підстав викладених у скарзі.

Водночас розділом ІІ Положення № 441 передбачено, що члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій. ЦВЛК перевіряє відповідність прийнятих ВЛК, ЛЛК постанов вимогам цього Положення на підставі звернень, до яких додаються оригінали медичних документів або належним чином завірені їх копії.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.

У справі ж, що розглядається, Центральна ВЛК у листі фактично відмовила позивачу у перегляді рішення гарнізонної ВЛК, лише констатувавши правильність висновку, зазначеного у постанові останньої, жодним чином не обґрунтувавши свою відмову у його перегляді, хоча позивач надав перелік документів, які на його переконання зумовлюють необхідність додаткових обстежень та оглядів відповідних лікарів-спеціалістів.

Таким чином Центральною ВЛК не надано оцінки доводам скаржника викладених у скарзі та прийнято рішення, що не відповідає критерію обґрунтованості та всупереч Положенню № 441.

Вказаний висновок щодо необхідності обґрунтованості рішення Центральної ВЛК за результатами розгляду скарги на ВЛК узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладеною у постанові від 16.04.2025 року по справі № 160/31586/23.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин та правового врегулювання з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню судом шляхом визнання протиправними дій Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України щодо відмови у перегляді (скасуванні) постанови про придатність до військової служби оформленої довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ №13/1031/24-Вн від 16.10.2024 року та направлення ОСОБА_1 на контрольний огляд.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, суд дійшов висновку, що ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов?язання Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу позивача від 06.11.2024 року на постанову про придатність до військової служби оформлену довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 №13/1031/24-Вн від 16.10.2024 року, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом з коригуванням обраного способу захисту.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України та Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України щодо відмови у перегляді (скасуванні) постанови про придатність до військової служби оформленої довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії при Харківському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ №13/1031/24-Вн від 16.10.2024 року та направлення ОСОБА_1 на контрольний огляд.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.11.2024 року на постанову про придатність до військової служби оформлену довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 №13/1031/24-Вн від 16.10.2024 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.