Справа № 600/2594/25-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/2594/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом фермерського господарства ЗАХІДАГРОТРАНС до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом фермерського господарства ЗАХІДАГРОТРАНС до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

У позові позивач просить:

визнати протиправним і скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000137/2 від 14.05.2025;

визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернівецької митниці Державної митної служби №UA408040/2025/000151.

Відповідачем подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що позивач не має зареєстрованого кабінету в підсистемі Електронний суд. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без руху, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

За правилом ч. 5 ст. 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно ч. 6 ст. 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 цієї статті Кодексу особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

В той же час, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом (абз. 1 ч. 8 ст. 18 КАС України).

Відтак процесуальне законодавство передбачає два шляхи подання документів до суду - в паперовій формі або в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС системи.

Таким чином, альтернативою звернення юридичної особи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет".

Фермерське господарство ЗАХІДАГРОТРАНС, керівником і засновником, якого є Петро Кушнір, подано позовну заяву не через електронний кабінет в підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а через канцелярію суду, про що свідчить штамп Чернівецького окружного адміністративного суду з реєстраційним номером 12926/25 від 02.06.2025 на першій сторінці позову.

Суд зауважує, що Фермерське господарство ЗАХІДАГРОТРАНС зареєструвало свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, про вказане свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету Фермерське господарство ЗАХІДАГРОТРАНС від 18.06.2025 ухвали про відкриття провадження у справі, яка була направлена згідно ч. 5 ст. 18 КАС України.

На переконання суду, не має жодних правових підстав, належних та допустимих доказів стверджувати, що юридична особа не виконала обов`язок стосовно реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Оскільки, Фермерське господарство ЗАХІДАГРОТРАНС зареєстроване в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що підтверджується матеріалами справи, то відповідно не має підстав стверджувати про відсутність електронного кабінету.

Стосовно послань відповідача, що у позивача не має зареєстрованого кабінету в підсистемі Електронний суд та не зазначення в позовній заяві електронного кабінету , суд ставиться критично, оскільки залишення позовної заяви без руху лише з таких підстав буде надмірним формалізмом.

Суд враховує, що, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, №35787/03, п. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів певну лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється право на суд, яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом (рішення у справі Kutic v. Croatia, заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (рішення у справах Bellet v. France та Nunes Dias v. Portugal).

Суворе трактування національним законодавством процесуального права (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain).

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 159 - 161 КАС України, а доводи наведені представником відповідача у клопотанні є надмірним формалізмом.

З огляду на наведене, суд вважає, що клопотання про залишення позовної заяви без руху є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 55, 169, 241, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Левицький