Справа № 826/579/18
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 лютого 2026 року Справа № 826/579/18 ЗП/280/28/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та повністю скасувати рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві від 26.12.2016 № про застосування відносно позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 5519,35 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2018 року у справі №826/579/18 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року продовжено розгляд справи у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання 06 червня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року по справі №826/579/18 допущено процесуальне правонаступництво відповідача, замінивши Державну податкову інспекцію у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст.ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

07 лютого 2025 року матеріали адміністративної справи №826/579/18 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Черновій Ж.М.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року прийнято до до провадження адміністративну справу №826/579/18 (ЗП/280/28/25) та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в березні при перевірці стану розрахунків за податками, зборами, іншими обов`язковими платежами позивачем самостійно було виявлено те, що за період сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з лютого 2014 року по 4 квартал 2015 року включно єдиний соціальний внесок у загальному розмірі 9967,67грн помилково перераховувався позивачем на рахунок ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві (з врахуванням Постанвои КМУ від 21.05.2014 №160 «Про утворення Державної фіскальної служби» - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві) замість ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві (з врахуванням Постанови КМУ від 21.05.2014 №160 «Про утворення Державної фіскальної служби» - ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві). Вказані обставини виникли через неправильне зазначення позивачем рахунку отримувача коштів, а саме: 2651 (ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві) (ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві) замість 2652 (ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві) (ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві). Помилково сплачена сума єдиного внеску в загальному розмірі 9967,67грн за період з лютого 2014 року по 4 квартал 2015 року включно відповідно до п.9 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №6 від 16.02.2016, була перерахована на відповідний рахунок ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві як сплата єдиного соціального внеску. Проте, ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві вказану суму єдиного соціального внеску у загальному розмірі 9967,67 грн не вважає такою, що була сплачена до дати вказаного перерозподілу та прийняла її як сплачену лише починаючи з дати перерозподілу. Тобто ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві вважає, що до дати перерозподілу ця сума єдиного соціального внеску в розмірі 9967,67 грн не була сплачена позивачем. У зв`язку з чим 11.08.2016 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві було винесено Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким до позивача на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464 застосовані санкції у вигляді штрафу: у розмірі 379,70 грн (10% до 01.01.2015) за період з 23.04.2014 до 08.04.2016; у розмірі 1312,37 грн (20% з 01.01.2015) за період з 21.01.2015 до 08.04.2016; та пені у розмірі 3956,83 грн (0,1% від суми недоїмки), в загальному розмірі 5648,90 грн. 15.09.2016 на рішення від 11.08.2016 № позивачем була подана скарга до ГУ ДФС у м.Києві. За результатом розгляду скарги, ГУ ДФС у м.Києві прийняло рішення від 18.10.2016 №6692/3/26-15-10-02-16 згідно з яким скасовано Рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві № від 11.08.2016, скарга частково задоволена та сума пені зменшена до 3827,28 грн (загальна сума санкцій 5519,35 грн). 26.12.2016 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві було винесено Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким до позивача на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464 застосовані санкції у вигляді штрафу: у розмірі 379,70 грн (10% до 01.01.2015) за період з 23.04.2014 до 15.03.2016; у розмірі 1312,37 грн (20% з 01.01.2015) за період з 21.01.2015 до 08.04.2016; та пені у розмірі 3827,28 грн (0,1% від суми недоїмки), в загальному розмірі 5518,35 грн. За результатами розгляду скарги на рішення від 26.12.2016 №, ГУ ДФС у м.Києві прийнято рішення від 09.03.2017 №1634/3/26-15-10-02-16 про залишення скарги без розгляду. Позивач наголошує, що сплата платежів з єдиного соціального внеску була здійснена ним у строки, встановлені законодавством, проте на невірний рахунок. Позивач зазначає, що вчасно та в повному обсязі виконала вимоги законодавства щодо сплати єдиного соціального внеску, а при виявленні помилкового направлення коштів на інший рахунок, вжила всіх залежних від неї заходів для перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на вірний рахунок. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що на виконання рішення ГУ ДФС у м.Києві про результати розгляду первинної скарги від 18.10.2016 №6692/3/26-15-10-02-16 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві винесене рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві від 26.12.2016 №.Зазначає, що відповідно до п.1 ч.10 ст.9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок доходів і зборів. Частиною 8 статті 9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Згідно з ч.6 ст. 25 Закону №2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Згідно з п.6 ст.1 Закону №2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464, в редакції яка діяла у 2014 році, передбачено, що за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внсеку накладається штраф у розмірі 10% своєчасно не сплачених сум. Згідно з частинами 10, 13 статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку як платник податків та зборів, в тому числі єдиного соціального внеску.

Позивач повідомила, що в березні при перевірці стану розрахунків за податками, зборами, іншими обов`язковими платежами нею самостійно було виявлено, що за період сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з лютого 2014 року по 4 квартал 2015 року включно єдиний соціальний внесок у загальному розмірі 9967,67грн помилково перераховувався на рахунок ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві (з врахуванням Постанвои КМУ від 21.05.2014 №160 «Про утворення Державної фіскальної служби» - ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві) замість ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві (з врахуванням Постанови КМУ від 21.05.2014 №160 «Про утворення Державної фіскальної служби» - ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві).

Вказані обставини виникли через неправильне зазначення позивачем рахунку отримувача коштів, а саме: 2651 (ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.Києві) (ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві) замість 2652 (ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.Києві) (ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві).

Помилково сплачена сума єдиного внеску в загальному розмірі 9967,67грн за період з лютого 2014 року по 4 квартал 2015 року включно була перерахована на відповідний рахунок ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві як сплата єдиного соціального внеску.

11.08.2016 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким до ОСОБА_1 на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464 застосовані санкції у вигляді штрафу: у розмірі 379,70 грн (10% до 01.01.2015) за період з 23.04.2014 до 08.04.2016; у розмірі 1312,37 грн (20% з 01.01.2015) за період з 21.01.2015 до 08.04.2016; та пені у розмірі 3956,83 грн (0,1% від суми недоїмки), в загальному розмірі 5648,90 грн.

15.09.2016 позивач звернулась до ГУ ДФС у м.Києві зі скаргою на рішення від 11.08.2016 №.

За результатом розгляду скарги, ГУ ДФС у м.Києві прийнято рішення від 18.10.2016 №6692/3/26-15-10-02-16, відповідно до якого скасовано Рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві № від 11.08.2016, а скаргу ФОП ОСОБА_1 від 15.09.2016 частково задоволена. Зобов`язано ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві здійснити перерпхунок штрафних санкцій і пені, винести та направити рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску згідно з чинним законодавством. Рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві № від 11.08.2016 вважати відкликаним.

26.12.2016 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким до позивача на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України №2464 застосовані санкції у вигляді штрафу: у розмірі 379,70 грн (10% до 01.01.2015) за період з 23.04.2014 до 15.03.2016; у розмірі 1312,37 грн (20% з 01.01.2015) за період з 21.01.2015 до 08.04.2016; та пені у розмірі 3827,28 грн (0,1% від суми недоїмки), в загальному розмірі 5518,35 грн.

06.02.2017 позивач звернулась до ГУ ДФС у м.Києві зі скаргою, в якій просила скасувати рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві від 26.12.2016 №.

Рішенням від 09.03.2017 №1634/3/26-15-10-02-16 ГУ ДФС у м.Києві залишено без розгляду скаргу ФОП ОСОБА_1 від 06.02.2017.

Позивач, не погодившись з рішенням від 26.12.2016 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 5519,35 грн, звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є, в тому числі, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктів 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п. 6 Розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування:

1) зазначена категорія платників самостійно для себе обчислює суму єдиного внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць, незалежно від отримання доходу (прибутку);

2) платники сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Платники можуть сплачувати єдиний внесок у вигляді авансового платежу в розмірі, який самостійно визначили, до 20 числа кожного місяця поточного кварталу. При цьому суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Таким чином, сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування мала здійснюватися позивачем до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За змістом приписів частини 11 статті 9 Закону №2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Водночас, п.п.1 п.10 ст.9 Закону №2464 встановлено, днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Судом установлено, позивач у спірний період здійснювала перерахування сум ЄСВ, однак у платіжних документах помилково зазначала рахунок отримувача (органу доходів і зборів іншого району м. Києва), внаслідок чого кошти первинно зараховувались на інший рахунок, але надалі були перераховані за належністю у порядку, визначеному Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16 січня 2016 року № 6. При цьому відповідач сформував висновок про наявність недоїмки та нарахував штраф і пеню, виходячи з того, що сплата відбулась лише з дати перерозподілу/перерахування, а не з дати первинних платежів.

Оцінюючи правомірність такого підходу контролюючого органу, суд виходить з того, що помилкове визначення реквізитів при сплаті (зокрема рахунку отримувача в системі органів доходів і зборів) за умови фактичного списання коштів з рахунку платника у строки, визначені законом, є дією платника зі сплати, хоч і з технічною помилкою, а не бездіяльністю або ухиленням від сплати.

Таким чином, суд вважає, що допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного соціального внеску у строк, встановлений Законом України №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності саме за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску.

Аналогічна правова позиція наведена Верховних Судом у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі № 760/6097/16-а, від 14 листопада 2018 року у справі №805/3665/16-а, від 25 березня 2019 року у справі №823/567/17, які підлягають врахуванню на виконання приписів ч.5 ст. 242 КАС України.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №821/844/17 зазначив, що штрафні санкції, передбачені Законом №2464-VI застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Отже, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Отже, для застосування штрафу і пені відповідно до статті 25 Закону №2464 контролюючий орган має довести, що у платника реально виникла недоїмка як несплачена у строк сума ЄСВ, прострочення мало місце саме з вини платника, санкції обчислено з урахуванням дня сплати, визначеного частиною десятою статті 9 Закону №2464.

У цій справі відповідач, застосувавши до позивача штраф та пеню, фактично ототожнив помилкове зарахування на інший рахунок органів доходів і зборів із несплатою ЄСВ. Такий підхід суперечить правовій природі санкцій за статтею 25 Закону №2464, оскільки санкції застосовуються лише тоді, коли обов`язок зі сплати не виконано або виконано після встановленого строку, а не у випадку, коли платник здійснив платіж у строк, але припустився технічної помилки в реквізитах.

Також, суд зауважує, що допущена позивачем помилка не спричинила настання будь-яких негативних наслідків або збитків для Державного бюджету.

Перевіряючи доводи та аргументи, наведені сторонами, суд бере до уваги, що позивач своєчасно та в повному обсязі виконав покладене на нього зобов`язання зі сплати ЄСВ, допустивши при цьому помилку при визначенні розрахункового рахунку, на який ним сплачувався єдиний внесок, що призвело лише до тимчасового не відображення відповідної суми в його інтегрованій картці платника податку.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності рішення від 26.12.2016 №, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір у розмірі 640,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №17486271 від 07.04.2017.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд.33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 26.12.2016 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 5519,35 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.М. Чернова