Справа № 420/19835/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці, потребу в якій встановлено довідкою ВЛК № 2600 від 22.11.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці, потребу в якій встановлено довідкою ВЛК № 2600 від 22.11.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до довідки ВЛК №266 від 22.11.2023 за результатами проведення військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 медичного огляду позивача, йому знову було встановлено потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів, у зв`язку із пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки ВОСП (02.09.2023) лівого передпліччя у вигляді посттравматичної невропатії лівого ліктьового нерву, зміцнілих рубців лівого передпліччя та лівої лопаткової ділянки з наявністю металевих уламків м`яких тканин лівого передпліччя, контрактури 4-5 пальця нейрогенного характеру з тимчасовим порушенням функції верхньої лівої кінцівки. В даній довідці ВЛК від 22.11.2023 №2600 первинного було помилково встановлено ступінь тяжкості травми як легкий. Проте, після звернення з відповідною заявою до видавника довідки, згідно відповіді в/ч НОМЕР_2 від 01.04.2025 №555/10104 було встановлено, що дана травма відноситься до категорії тяжких.

Відтак, у відповідності до вимог п.1,2 Постанови КМУ №168, за час перебування у відпустці, передбаченій довідкою №2600 від 22.11.2023, позивачу відповідач мав виплатити додаткову грошову винагороду у повному обсязі у розмірі 100 000грн пропорційно періоду перебування у такі відпустці. Втім, військова частина НОМЕР_1 не здійснила добровільно та відмовила за зверненням представника позивача у нарахуванні та виплаті позивачу такої додаткової винагороди за період з 22.11.2023 по 22.12.2023, що призвело до порушення його прав.

Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому вказуючи про хибність та безпідставність вимог і доводів позивача, просить відмовити у задоволенні позову.

У своїх доводах відповідач вказує, що приписами Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці. Тобто, ступінь поранення має бути тяжким. Разом з цим, згідно довідки ВЛК №2600 від 22.11.2023 встановлено, що: «Згідно з наказом МОЗ від 04.07.2007 №370 травма легкого ступеню. Отже, за період перебування у відпустці для лікування, потреба у якій була передбачена вказаною вище довідкою ВЛК №2600, позивач не має права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій звертає увагу, що в процесі здійснення досудового врегулювання спору було здійснено звернення до НОМЕР_3 РВЛК щодо питання зміни ступеню тяжкості травми в Довідці ВЛК № 2600 від 22.11.2023 року. З відповіді від 16.07.2024 року №1854/5282 20 ВЛК стало зрозуміло, що 20 РВЛК у випадку оскарження Довідки ВЛК №2600 від 22.11.2023 р. не вправі перевіряти та оцінювати ступінь тяжкості зазначеної в ній травми. Водночас, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 немає вимоги встановлювати ступінь тяжкості травми в довідці ВЛК. Тому відсутність вимоги визначеної Положенням щодо встановлення тяжкості в довідці ВЛК підтверджує неможливість перегляду цього питання в рамках оскарження до вищої ВЛК згідно адміністративно-територіальних зон відповідальності (у випадку Позивача до 20 Регіональної ВЛК). Після описаної вище відповіді 20 РВЛК, як далі вказується у відповіді на відзив, було отримано висновок щодо ступеню тяжкості травми зазначеної в довідці ВЛК № 2600 від 22.11.2023 року з в/ч НОМЕР_2 , так як медичний огляд ВЛК Позивача від 22.11.2023 року було проведено саме там. Фактично отримання від в/ч НОМЕР_2 додаткового висновку щодо ступеня тяжкості травми, якою було віднесено травму позивача до тяжких, було єдиним способом відновлення порушеного права Позивача на виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн в розрахунку на місяць, встановленої Постановою КМУ від 28.02.2022 р. № 168 за період відпустки передбаченої довідкою ВЛК № 2600 від 22.11.2023 року.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , 1986 р.н., проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 16.08.2023, що підтверджується також даними копії військового квитка позивача.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), оформленої військовою частиною НОМЕР_1 №10360 від 21.09.2023, солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 02.09.2023 отримав поранення: вогнепальне осколкове поранення лівого передпліччя.

Обставини поранення: 02.09.2023 року, під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу противником солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння повністю відкидається. Перебував у засобах індивідуального захисту.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач після отриманої травми перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Так, у період з 03.09.2023 по 16.09.2023 позивачем перебував на стаціонарному лікуванні у КП Близнюківська ЦРЛ Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, що підтверджується випискою №4102 від 16.09.2023 із медичної картки стаціонарного хворого (ф.№027/о).

20.09.2023 гарнізонною ВЛК Державної лікарні МВС України в місті Кривий Ріг було проведено медичний огляд позивача, про що складено довідку ВЛК №1575 від 20.09.2023, копія якої міститься у матеріалах справи.

Відповідно до вказаної вище довідки ВЛК: Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після поєднаного уламкового вогнепального сліпого поранення (02.09.2023) сліпого м`яких тканин правої лопаткової ділянки, сліпого наскрізного м`яких тканин лівого передпліччя, СПО 03.09.2023, 04.09.2023 у вигляді рубців шкіри, невилученого стороннього тіла металевої щільності м`яких тканин лівого передпліччя, післятравматичної невропатії лівого ліктьового нерву з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки; субкон`юнктивального крововиливу без порушення зору. Згідно Класифікатора травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України № 370 від 04.07.2007 - травма тяжка. Поранення ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад (наказ МОУ від 14.08.2008 року №402) потребує відпустки для лікування після поранення на тридцять календарних днів.

Також, суд встановив, що у період з 21.10.2023 по 14.11.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Криворізька міська лікарня №5 КМР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5694 від 14.11.2023 (ф.№027/о).

22.11.2023 гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_2 було проведено медичний огляд позивача, за результатами якого встановлено, що травма згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 - є травмою легкого ступеню, а також зазначено, що позивач потребує відпустки для лікування після поранення на тридцять календарних днів, про що складено довідку ВЛК №2600 від 22.11.2023, копія якої міститься у матеріалах справи.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) відповідно до вказаної вище довідки ВЛК №2600: Наслідки ВОСП (02.09.2023) лівого передпліччя у вигляді посттравматичної невропатії лівого ліктьового нерву, зміцнілих рубців лівого передплічч та лівої лопаткової ділянки з наявністю металевих уламків м`яких тканин лівого передплічч, конрактури 4-5 пальця нейрогенного характеру з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22 листопада 2023 року № 336 вважався таким, що вибув з пункту постійної дислокації, АДРЕСА_2 , у відпустку за станом здоров`я: солдат ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , до АДРЕСА_3 , тривалістю 30 (тридцять) діб, з 23 листопада 2023 року по 22 грудня 2023 року. Підстава: рапорт лейтенанта ОСОБА_2 від 23 листопада 2023 року вх. № 47352, копія довідки ВЛК від 22 листопада 2023 року № 2600, відпускний квиток від 23 листопада 2023 року № 7156.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.12.2023 року № 368 позивач вважався таким, що прибув з відпустки. Зарахований на котлове забезпечення зі сніданку 23 грудня 2023 року.

Вважаючи, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та не виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за час перебування у відпустці для лікування після поранення, потребу у якій було встановлено довідкою ВЛК №2600 від 22.11.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 листопада 1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і діє по даний час.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон №389-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.

Абзацом 1 пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168 у редакції зі змінами, яка застосовувалася на час перебування позивача у відпустці для лікування після поранення зокрема з 22.11.2023 по 22.12.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також абзацами 5, 6 пункту 1 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Абзацом четвертим пункту 10 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок №260 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому пунктами 8, 9 Розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно пункту 11 Розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. При цьому Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Також положеннями Постанови №168 передбачено право військовослужбовців на виплату їм додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, підставами для включення військовослужбовця (в даному випадку - позивача) до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, є: - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; - перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; - перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, має бути визнано тяжким за висновком ВЛК.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 6.1. Положення № 402, направлення на медичний огляд проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням. Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

За приписами пунктів 21.1. та 21.2. Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Пунктом 6.12. глави 6 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що на підставі постанови ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається військовослужбовцям на 30 календарних днів, а за медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування - на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) продовжується ВЛК на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Відповідно до пункту 6.13. глави 6 розділу ІІ Положення № 402 загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.

Згідно з пунктом 6.14 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Під час вибуття військовослужбовця у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) довідка ВЛК видається йому на руки.

Вказані положення кореспондуються із пунктом 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, згідно з яким військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

Водночас, дослідивши матеріали справи суд встановив, що потреба у відпустці позивача, у якій він перебував протягом спірного періоду з 23.11.2023 по 22.12.2023 була встановлена ВЛК у довідці №2600 від 22.11.2023.

Згідно з довідкою ВЛК № 2600, як вже вказувалось вище, позивачу 22.11.2023 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_4 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки ВОСП (02.09.2023) лівого передпліччя у вигляді посттравматичної невропатії лівого ліктьового нерву, зміцнілих рубців лівого передпліччя та лівої лопаткової ділянки з наявністю металевих уламків мяких тканин лівого передпліччя, конрактури 4-5 пальця нейрогенного характеру з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки. Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма легкого ступеню. Довідка про обставини травми надана командиром в/ч НОМЕР_1 від 21.09.2023 №10360. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідно до довідки ВЛК від 22.11.2023 №2600, за результатами проведення медичного огляду позивача встановлено, що ступінь отриманої ним травми є легким, а положеннями Постанови № 168 передбачено, що включенню до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, підлягають ті військовослужбовці, які перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів відповідно до довідки ВЛК №2600 від 22.11.2023.

В контексті наведеного суд зауважує, що питання наявності або відсутності певного діагнозу у особи, а також визначення того, чи отримане військовослужбовцем захворювання є тяжким за результатами медичного обстеження, і чи пов`язане воно саме із захистом Батьківщини, належать до дискреційних повноважень військово-лікарської комісії, а не суду. З цього випливає і те, що суд не може і не повинен самостійно змінювати формулювання обставин, встановлених або визначених уповноваженим лікарським органом у медичній документації.

Натомість у випадку незгоди військовослужбовця з висновком ВЛК, якщо такий впливає на реалізацію його прав або обов`язків, він має право оскаржити дії/рішення ВЛК в адміністративному чи судовому порядку, і у подальшому (у разі внесення змін до відповідних на 30 календарних днів, довідок чи постанов ВЛК) звернутись до командира військової частини щодо перегляду попереднього рішення або виплати винагороди.

Позивач не надав доказів оскарження у порядку, встановленому Положенням № 402, висновків ВЛК, викладених у довідці від 22.11.2023 №2600 до ВЛК регіону або до Центральної ВЛК, тому в межах розгляду даної справи суд не може надавати оцінку законності вказаної довідки ВЛК.

При цьому, посилання позивача на відповідь військової частини в/ч НОМЕР_2 від 01.04.2025 №555/10104 суд оцінює критично, позаяк таким листом не спростовано жодних висновків, встановлених у довідці ВЛК №2600 від 22.11.2023 в тому числі щодо ступеню тяжкості травми.

Даний лист військовою частиною було надано на запит позивача щодо травми, отриманої 02.09.2023, ступінь тяжкості якої також було встановлено довідкою ВЛК №1575 від 20.09.2023.

Водночас, потреба у відпустці для лікування позивача у період з 23.11.2023 по 23.12.2023 була встановлена довідкою ВЛК №2600 від 26.11.2023, якою встановлено ступінь травми позивача як легкий. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) відповідно до вказаної вище довідки ВЛК №2600: Наслідки ВОСП (02.09.2023) лівого передпліччя у вигляді посттравматичної невропатії лівого ліктьового нерву, зміцнілих рубців лівого передпліччя та лівої лопаткової ділянки з наявністю металевих уламків м`яких тканин лівого передпліччя, конрактури 4-5 пальця нейрогенного характеру з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки.

З огляду на наведене, суд не встановив протиправної бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць дням перебування у відпустці для лікування, потребу в якій було встановлено довідкою ВЛК №2600 від 22.11.2023.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем вказаний обов`язок щодо доказування правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах виконано.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Судові витрати не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА