Справа № 420/32122/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.09.2025 №227097 про відповідність платника податків ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП критеріям ризиковості платника податку;

зобов`язати Головне управління ДПС y Одеській області виключити ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач належить до реального сектору економіки, має всі ресурси задля зайняття господарською діяльністю.

Також представник позивач вказує, що Відповідач діє непослідовно, без будь-якого розумного сенсу і логіки, та всупереч чинному законодавству спочатку приймає та реєструє податкові накладні по усім без винятку договорам (за період з 23.09.2023 року по 21.03.2024 року відповідно до коду згідно УКТ ЗЕД 1201 та 1005) за якими податкові накладні були подані на реєстрацію, після чого на підставі тих самих договорів безпідставно приймає рішення від 21.03.2024 №9914, а в подальшому і оскаржуване Рішення від 16.09.2025 № 227097 відносячи Позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Позивач зазначає, що має укладений договір суборенди нерухомого майна (складу) №16/10/2023 з ТОВ «АГРІЯ ЛОГІСТ КОРПОРЕЙШН», Код , відповідно до яких ТОВ «АГРІЯ ЛОГІСТ КОРПОРЕЙШН», надало Позивачу у користування нежитлові (складські) приміщення загальною площею 1500 кв.м., площадку загальною площею 200 кв.м., навантажувач зерна модернізований ПЗУ-110 та комплекс супутніх послуг із зберігання сільськогосподарської продукції, охорони товару та завантажувально-розвантажувальних робіт, що цілком задовольняє господарські потреби Позивача. В спірних рішеннях вказано, що вони прийняті з урахуванням отриманої від платника податку інформації та копій відповідних документів. При цьому, не вказано, яка саме інформація була прийнята відповідачем до уваги при прийняті вказаного рішення після надання її Позивачем та копій відповідних документів. Оскаржуване рішення є ідентичним попередньо прийнятому, у зв`язку з чим виникає обґрунтований сумнів у детальному вивчені наданої інформації та копій документів, що спростовують ризиковість операцій на які посилається у Рішенні відповідач.

Представник позивача зауважує, що відповідач не надав обґрунтованих пояснень з посиланням на докази, які досліджувались в ході засідання Комісії та стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, а також були покладені в основу їх прийняття. Оскаржувані рішення не містять доказів встановлених ризиків. Наявне лише загальне пояснення: «Подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості», що не дозволяє встановити які саме документи, не були надані. При цьому, відповідач не обґрунтував, які саме документи, достатні для прийняття комісією рішення про виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, позивач мав надати на розгляд комісії, але не надав. До того ж відповідачем не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Крім цього, в рішеннях вказано, що вони прийняті з урахуванням отриманої від платника податку інформації та копій відповідних документів. В свою чергу безпосередньо проведення операцій із контрагентом, що має «ризиковість» не може бути підставою для відмови в реєстрації накладної за умови доведення реальності проведеної господарської операції.

Ухвалою суду від 24.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив, у якому відповідач вказує, що Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 № 1165, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів, прийнято рішення. від 16.09.2025 № 227097 про відповідність ТОВ «ФУДІНВЕСТГРУП» () критеріям ризиковості платника податку. Підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Податкова інформація: п.п. 11; 13. Подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.

Представник відповідача звертає увагу на те, що в поданих до Повідомлення документах, не в повному обсязі надано документи із оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, (відсутні акти надання послуг, розрахункові документи), з урахуванням накопичення залишкiв нереалiзованих товарiв).

Представником відповідача зазначено, що податковим органом було детально проаналізовану усю наявну податкову інформацію для прийняття оскаржуваного рішення. Податковий орган надав докази, що у достатній мірі підтверджують правомірність включення позивача до переліку ризикових платників податку, а позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на спростування наведеної податковим органом інформації.

Таким чином, Відповідач вважає, що позовна вимога щодо виключення платника податків із переліку ризикових, на думку Головного управління ДПС в Одеській області, є неправомірна, так як суд в даному випадку перебирає функцію органу ДПС щодо зібрання, опрацювання та контролю за своєчасністю та достовірністю сплатою коштів до бюджету.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП зареєстроване як юридична особа 07.08.2017 року. Основним видом діяльності є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 21.03.2024 року № 9914, відповідно до якого ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП відповідає критеріям ризиковості платника податку. Підставою прийняття рішення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

В графі у разі відповідності вимогам пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку зазначається код (коди) податкової інформації, яка є підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.

13 - придбання товарів / послуг у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

В графі Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42169150; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 29.02.2024.

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42966903; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 24.01.2024.

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 45068184; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 10.04.2023.

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1201; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 41504901; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 21.03.2024.

05.09.2025 року ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП подано до контролюючого органу повідомлення № 01-09 про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку.

16.09.2025 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з урахуванням отриманих від платника податків інформації та копій відповідних документів від 05.09.2025 № 01-09, прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 227097, відповідно до якого ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП відповідає критеріям ризиковості платника податку. Підставою прийняття рішення зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

В графі у разі відповідності вимогам пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку зазначається код (коди) податкової інформації, яка є підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності та/або за відсутності придбання послуг зберігання.

13 придбання товарів / послуг у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якщо дата подання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операцією з придбання припадає на період після дати прийняття щодо постачальника рішення про відповідність такого постачальника критеріям ризиковості платника податку.

В графі Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42169150; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 29.02.2024.

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42966903; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку ---.

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 45068184; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку ---.

Тип операції придбання/постачання: придбання; період здійснення господарської операції: з 23.09.2023 по 21.03.2024; код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1201; код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова ---; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 41504901; дата включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 21.03.2024.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням звернувся до суду з вимогою про визнання його протиправними та скасування.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Положеннями п.61.1. ст.61 ПК України встановлено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 01.02.2020р. набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165 (надалі - Порядок №1165).

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 4 до Порядку №1165, є форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій прямо передбачено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Вищезазначене свідчить, що рішення контролюючого органу прийняті після 01.02.2020 р. про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Оскаржуване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність позивача критеріям ризиковості прийнято 16.09.2025р., тобто після набрання чинності Порядку №1165, а тому підлягає оскарженню в судовому порядку.

Так, п.п.5, 6 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Аналізуючи вищевказане, слід зазначити, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Так, згідно п.5 Порядку№1165, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Верховний Суд в постанові від 27 травня 2025 року по справі № 260/4707/23 зазначив, що законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, а саме: рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Виходячи з наведеного, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2025 у справі №260/3479/24, від 23.06.2022 року у справі № 640/6130/20, від 30.11.2021 року у справі № 340/1098/20.

Разом з тим, зі змісту рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріях ризиковості платника податку від 21.03.2024 № 9914, прийняття якого передувало прийняттю оскаржуваного рішення від 16.09.2025 № 227097 не містить будь-яких відомостей, що його прийнято у зв`язку з наявністю податкової інформації, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

У рішенні від 21.03.2024 № 9914 не було зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для віднесення позивача до ризикових, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, не було зазначено, які саме документи та по яким господарським операціям слід надати, що дозволяло б позивачу надати достатню інформацію та копії документів для прийняття рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Разом з тим, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження провадження фінансово-господарської діяльності підприємства залежить від чіткого формулювання фіскальним органом, підстав для прийняття рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, з посиланням на конкретні операції та/або податкові накладні, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, достатніх для прийняття рішення про невідповідністю платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Суд звертає увагу, що право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання, лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.

Згідно п.6 Порядку №1165, виявлення обставин та/або отримання інформації може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.

Отже, розгляд комісією регіонального рівня питання відповідності/невідповідності платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку всупереч передбаченому Порядком №1165 алгоритму дозволяє стверджувати, що контролюючий орган діє не в порядку передбаченому законом, що є порушенням приписів ч.2 ст. 19 Конституції України.

Оскаржуваним рішенням встановлена відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Згідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, які є додатком до Порядку 1165, встановлено наступний критерій: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Контролюючий орган зазначає, що єдиною підставою прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку слугувала податкова інформація.

В свою чергу, згідно п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано ст.ст.72, 73 ПК України.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно- телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом , виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Підпунктом 20.1.45 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку-даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Так, пунктом 8 критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість визначено у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Проте, в оскаржуваному рішенні в рядку «Податкова інформація» не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

В оскарженому рішенні не розшифровано/не конкретизовано, яка саме наявна податкова інформація стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на відповідача завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, в тому числі на виконання вимог щодо законодавчо затвердженої форми оскарженого рішення розшифрувати, яка саме податкова інформація стала підставою для прийняття рішення, яка заповнюється у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Тобто, вищезазначені обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Оскільки, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Податкова інформація, наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.

Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Так, з оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для його прийняття було зокрема накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності та/або за відсутності придбання послуг зберігання.

Суд зазначає, що вважає необґрунтованою таку підставу, зважаючи на те, що відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано та не наведено жодної інформації та копій документів, які б свідчили про накопичення ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їхнього зберігання та/або за відсутності придбання послуг зберігання.

Водночас, у матеріалах справи наявні первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських операцій, які складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань. При цьому, вказані документи надавались до контролюючого органу разом з поясненнями від 05.09.2025 року, проте безпідставно не взяті до уваги відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення.

При цьому, у рішенні № 227097 від 16.09.2025 року зазначено:

ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку;

документи;

подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості;

розрахунковий документ.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що комісія контролюючого органу перевіряла подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні), в порядку, визначеному приписами Порядку № 1165, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Також, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надані ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП документи містять неповні, недостовірні та (або) суперечливі дані, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано.

Іншою підставою для віднесення позивача до ризикових платників податку на додану вартість у оскаржуваному рішенні зазначено постачання позивачем товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Однак, самі по собі посилання відповідача на те, що контрагенти позивача відповідають критеріям ризиковості платників податків, без жодних обґрунтувань, не може бути визнано правомірною підставою для прийняття рішення про відповідність ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП критеріям ризиковості платників податків згідно п. 8, зокрема після того, як позивач вже подав контролюючому органу документи для прийняття рішення про невідповідність його цим критеріям.

У постанові від 22.07.2021 у справі №520/480/20 Верховний Суд вказав, що саме лише посилання ГУ ДПС про те, що аналіз діяльності ТОВ свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність Рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом в постанові від 18 листопада 2025 року по справі № 140/6764/24.

Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений частиною четвертою статті 9 КАС України, зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.

Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до п.25 Порядку №1165 Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктами 44-46 Порядку №1165 Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Ухвалою суду від 24.09.2025 витребувано у відповідача, зокрема, належним чином завірені копії витягу з протоколу Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації щодо внесення платників до Журналу ризикових платників в частині внесення товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП (, адреса: вул. Грецька, будинок 5, офіс 7, м. Одеса, 65026) до переліку ризикових платників податків; інформацію та належним чином засвідчені копії документів, на її підтвердження, що стала підставою для прийняття рішення про внесення товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП (, адреса: вул. Грецька, будинок 5, офіс 7, м. Одеса, 65026) до переліку ризикових платників податків.

Відповідачем до суду не надано витребувані докази, з огляду на що не можливо встановити які саме документи досліджувались комісією, та яка саме інформація бралась комісією до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення.

Одночасно, у межах спірних правовідносин суд звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Предметом розгляду, у даному випадку, не є реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

В свою чергу, суд зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Варто також зазначити, що поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Натомість, в досліджуваних господарських відносинах між позивачем та контрагентами контролюючим органом не спростовано наявність у позивача належних первинних документів, фізичних і технічних можливостей для здійснення господарської діяльності.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим спірне рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.09.2025 року №227097 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до положень статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, ну думку суду, належним способом захисту прав позивача, який забезпечить їх ефективне поновлення, є зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

У частині 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Наведене узгоджується із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практикою Європейського Суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (ст. 32).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі Лавентес проти Латвії та від 08.02.2011 року по справі Берктай проти Туреччини наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах Шенк проти Швейцарії від 12.07.1988 року, Тейксейра де Кастро проти Португалії від 09.06.1998 року, Яллог проти Німеччини від 11.07.2006 року, Шабельник проти України від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Зважаючи на вказане, суд зазначає, що із наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що у відповідача відсутні підстави для винесення спірних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (сума, що підлягала сплаті під час звернення до суду).

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.09.2025 №227097 про відповідність платника податків ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС y Одеській області виключити ТОВ ФУДІНВЕСТГРУП з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП (, адреса: вул. Грецька, будинок 5, офіс 7, м. Одеса, 65026) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю ФУДІНВЕСТГРУП (, адреса: вул. Грецька, будинок 5, офіс 7, м. Одеса, 65026).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П. Марин