Справа № 560/2457/26
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2457/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Фелонюк Д.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,0796 - з 01.03.2024 року та у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,0796) з 01.03.2025 року, для забезпечення індексації пенсії, та у зв`язку з цим не проведення належного перерахунку та виплати пенсії за віком та в подальших перерахунках та виплати пенсії;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2020-2022 роки в розмірі 12236,71 грн:

- на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01 березня 2024 року, для забезпечення індексації пенсії,

- на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,0796) відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 01 березня 2025 року для забезпечення індексації пенсії та наступних перерахунках пенсії за віком, та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

В поданому адміністративному позові позивач просить зобов`язати відповідача здійснити індексацію пенсії, зокрема, з 01.03.2024 та з 01.03.2025.

Адміністративний позов позивач подав до суду 16.02.2026, тобто, шестимісячний строк звернення, визначений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в частині позовних вимог позивачем пропущений.

У позовній заяві позивач просить поновити строк звернення до суду. Зазначає, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення відсутні підстави для застосування строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізації права пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі. Також позивач вважає, що відлік шестимісячного строку звернення до суду розпочався з дня звернення до відповідача з заявою (19.01.2026). Звертає увагу, що пенсія є єдиним джерелом існування пенсіонера. Також, на строк звернення вплинули війна в Україні, карантинні обмеження, стан здоров`я позивача та його рідних.

Щодо цього слід зазначити таке.

Законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а з тим, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивач повинен був знати про порушення його права, оскільки пенсію отримує щомісячно.

Верховний Суд у постановах від 23.04.2025 у справі №160/12664/24, від 13.01.2025 у справі №160/28752/23 та від 11.02.2025 у справі №160/6064/24 зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Звернення позивача в січні 2026 року до відповідача з заявою та отримання відповіді від 06.02.2025, свідчать лише про звернення та отримання відповідного листа, а також про початок вчинення позивачем активних дій, а не про момент, із якого позивач дізнався про порушення свого права.

Саме по собі введення в Україні воєнного стану не може бути самостійною і безумовною підставою для поновлення строку на звернення до суду. При цьому, позивач не надав доказів, що такий правовий режим та пов`язані з ним наслідки перешкоджали подати позовну заяву протягом встановленого КАС України строку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що спірна індексація позивачу не нараховувалася, тому, відсутні підстави для не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Посилання позивача на карантин є безпідставними, оскільки він звернувся до суду після відміни на всій території України карантину.

В постанові від 28.01.2025 у справі №120/1483/24 Верховний Суд наголосив, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

Крім того, встановлене частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України законодавче обмеження щодо звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Решта доводів позивача (у тому числі в частині того, що пенсія є єдиним джерелом існування пенсіонера, стан здоров`я позивача та його рідних) не спростовують висновків щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки жодними документальними доказами не підтверджені.

Таким чином, позивач не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законодавством строку. Наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами за період з 01.03.2024 по 16.08.2025.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року - 3328 гривень.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору становить 1331,20 грн.

Доказів сплати судового збору позивач не надав.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені шляхом:

- або заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду за період з 01.03.2024 по 16.08.2025, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, з наданням доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами;

- або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено;

- або позовної заяви (з дотриманням процесуальних вимог щодо її оформлення та подання) з уточненими позовними вимогами з урахуванням положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (з дотриманням строку, встановленого частиною 2 цієї статті);

- надання доказів сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн або письмового обґрунтування наявності законодавчо визначених підстав для звільнення від сплати судового з наданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 01.03.2024 по 16.08.2025, вказані в позовній заяві.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.Л. Фелонюк