Справа № 160/11340/25
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/11340/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року в адміністративній справі №160/11340/25 (головуючий суддя першої інстанції - Юрков Е.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.04.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати дії ГУ ПФУ Дніпропетровської області щодо відмови у зарахуванні йому періодів до загального та пільгового стажу та не застосування ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії по інвалідності протиправними;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області визнати періоди його роботи з 17.02.2007 по 27.01.2008, з 07.07.2008 по 29.12.2011, з 30.12.2011 по 20.03.2017., з повним робочим днем під землею відповідно до записів №7-23 трудової книжки НОМЕР_1 , такими що віднесені до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, затверджених Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначену йому пенсію по інвалідності обчислити із застосуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі визначеному абз.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику зайнятому повний робочий день на підземних роботах та здійснити перерахунок пенсії і виплату з урахуванням раніше виплачених сум, з дати призначення пенсії, а саме з 01.03.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періодів роботи до загального та пільгового стажу та не застосування ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області визнати періоди роботи ОСОБА_1 з 17.02.2007 по 27.01.2008, з 07.07.2008 по 29.12.2011, з 30.12.2011 по 20.03.2017, з повним робочим днем під землею відповідно до записів № 7-23 трудової книжки НОМЕР_1 , такими що віднесені до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, затверджених Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначену ОСОБА_1 пенсію по інвалідності обчислити із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі визначеному абз.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику зайнятому повний робочий день на підземних роботах та здійснити перерахунок пенсії і виплату з урахуванням раніше виплачених сум, з дати призначення пенсії, а саме з 01.03.2024 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 по справі №160/13584/24, позивачу з 01.03.2024 року призначено пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до Закону № 1058. Рішенням суду зобов`язано зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи позивач з 17.02.2007 по 27.01.2008, з 07.07.2008 по 29.12.2011, з 30.12.2011 по 20.03.2017. Питання щодо обчислення розміру пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» судом не розглядалося. Вважає, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області діяло в межах та спосіб передбачений законодавством.

Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 25.07.2025 року по 29.07.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року та з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності з 01.03.2024 року, яка призначена йому на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 року по справі №160/13584/24.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 року по справі №160/13584/24: визнано протиправним та скасовано рішення №26 від 09.05.2024 року ГУ ПФУ в Харківській області; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 періоди роботи з 17.02.2007 року по 27.01.2008 року, з 07.07.2008 року по 29.12.2011 року та з 30.12.2011 року по 20.03.2017 року; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №2 період роботи з 11.07.2005 року по 07.10.2005 року; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №2 період проходження військової служби з 18.10.2005 року по 09.10.2006 року.

20.02.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити обрахування пенсії відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний орган листом від 03.03.2025 року №10551-6776/К-01/8-0400/25 повідомив позивача, що рішенням суду не було зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області проводити розрахунок розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI.

Не погодившись з діями пенсійного органу, позивач оскаржив такі дії до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача, які виразились у незастосуванні при обчисленні позивачу розміру пенсії порядку, із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі визначеному абз.3 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику зайнятому повний робочий день на підземних роботах та здійснити перерахунок пенсії і виплату з урахуванням раніше виплачених сум, з дати призначення пенсії, а саме з 01.03.2024 року є протиправними.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Предметом спору у даній справі є наявність права позивача на перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та правомірність незастосування відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивача положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі по тексту - Закон №1058).

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 02 вересня 2008 року (далі по тексту - Закон №345), та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 1 Закон №345 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закон №345 визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії у мінімальному розмірі, передбаченому статтею 8 Закону №345, оскільки рішенням суду від 19.07.2024 року у справі №160/13584/24 таких зобов`язань на пенсійний орган не покладено, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Колегія суддів критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, оскільки відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням положень даного закону не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України, як правильно зазначив суд першої інстанції.

За логікою пенсійного органу, всі питання щодо пенсійного забезпечення та обрахунку пенсій належить вирішувати лише в судовому порядку.

Відповідач плутає поняття «право на призначення пенсії», що встановлюється в даному випадку статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та «розмір пенсії», передбачений статтею 8 Закону №345.

Закон №345 чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується його дія та умови призначення тих чи інших пільг, гарантій, в тому числі і особливості пенсійного забезпечення, а застосування Закону №345, як і інших нормативно-правових актів що стосуються призначення, обрахування та виплати пенсій покладено на пенсійні органи в даному випадку Законом №1058 та Порядком №22-1.

При цьому, відповідачем не заперечується наявність у позивача необхідного пільгового стажу для обчислення пенсії з урахуванням статті 8 Закон №345.

Апеляційний суд вважає такі доводи пенсійного органу зухвалими по відношенню до пенсіонерів та розцінює дії пенсійного органу як самоусунення від обов`язків, покладених на державний орган Законами України, в тому числі і Основним Законом - Конституцією України.

Матеріалами справи підтверджено наявність у позивача пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, більш ніж 15 років, отже позивач має право на обчислення розміру пенсії із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відтак, апеляційний суд вважає, що дії відповідача, які виразились у не застосуванні при обчисленні позивачу розміру пенсії за віком на пільгових умовах порядку, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії на пільгових умовах з 27.02.2024 року, є протиправними, як правильно зазначив суд першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року в адміністративній справі №160/11340/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року в адміністративній справі №160/11340/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко