Справа № 440/1645/26
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2026 рокум. ПолтаваСправа № 440/1645/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23" про визнання протиправними та скасування постанов, наказів та рішень,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2026 (згідно даних на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23", в якій просить визнати протиправними та скасувати:

- постанови про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб);

- накази про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана);

- постанови про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана);

- рішення про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру), від 17.10.2025 (бесіда виховного характеру).

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

З тексту прохальної частини позовної заяви слідує, що позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб), накази про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана), постанови про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана), які винесені уповноваженою особою Державної установи "Харківський слідчий ізолятор", а також рішення про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру), від 17.10.2025 (бесіда виховного характеру), які винесені уповноваженою особою Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№23)".

При цьому, позивач у якості відповідача визначає лише Державну установу "Полтавська установа виконання покарань (№23)" та не визначає в якості співвідповідача у цій справі Державну установу "Харківський слідчий ізолятор" із зазначенням відносно неї усіх відомостей, які передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, а також не додає до позовної заяви примірника такої позовної заяви для направлення її Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Поряд з цим, частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб); наказів про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана); постанов про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана); рішень про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру), від 17.10.2025 (бесіда виховного характеру).

При цьому, шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами в частині визнання протиправними та скасування постанов про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб); наказів про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана); постанов про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана); рішення про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру) на дату подання цього позову давно закінчився, а позивач звернувся до суду з цими позовними вимогами із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого законом.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про поновлення строків звернення до адміністративного суду із вищезазначеними вимогами з підстав того, що раніше позивач не був ознайомлений з матеріалами вказаних стягнень та не мав копій матеріалів вказаних стягнень, а отримав їх тільки 15.11.2025 і таким чином був позбавлений можливості оскаржити вказані стягнення.

Також позивачем до позовної заяви було додано окрему заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено про те, що за час знаходження позивача в місцях позбавлення волі адміністрацією неодноразово порушувалися його права шляхом незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності. За наслідками таких притягнень були оформлені спірні рішення. Раніше позивач не був ознайомлений з матеріалами вказаних стягнень та не мав копій матеріалів вказаних стягнень, а отримав їх тільки 15.11.2025, що підтверджується матеріалами його особової справи, яка знаходиться у відповідача, а також довідкою за вих.№15/04-3/334/ від 15.11.2015, копія якої додана до позовної заяви.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами в частині визнання протиправними та скасування постанов про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб); наказів про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана); постанов про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана); рішення про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру), суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зауважує, що критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Суд наголошує на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)."

Поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, а відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим.

Довід позивача про те, що пропуск строку звернення до суду обумовлений тим, що раніше позивач не був ознайомлений з матеріалами застосованих до нього стягнень та не мав копій матеріалів вказаних стягнень, а отримав їх тільки 15.11.2025, що підтверджується матеріалами його особової справи, яка знаходиться у відповідача, а також довідкою за вих.№15/04-3/334/ від 15.11.2015, не може бути визнаний поважною підставою пропуску строку звернення до суду, оскільки встановлений процесуальним законом строк звернення до суду пов`язується законодавцем виключно із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваного рішення (вчинення оскаржуваних дій чи допущення оскаржуваної бездіяльності).

Тобто з того моменту, як позивач дізнався про порушення свого права (у спірному випадку про прийняття відносно нього постанов про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб), наказів про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана), постанов про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана) та рішення про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру)), реалізація позивачем права на звернення до суду з позовом в межах встановленого строку залежить виключно від волевиявлення та дій самого позивача, а не від інших обставин, зокрема тих, які не були підставою для прийняття оскаржуваних позивачем рішення (дій, бездіяльності). Лише наявність обставин, які не залежать від волевиявлення та дій позивача, а є об`єктивно непереборними, пов`язаними з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлюють звернення до суду протягом строку, який пропущено, може свідчити про пропуск строку з поважних причин.

Суд зауважує, що про прийняття відносно позивача вищевказаних рішень, постанов та наказів останньому фактично було відомо в день їх прийняття, оскільки останні оголошувалися позивачу та надавалися йому для ознайомлення, що підтверджуються відповідними підписами останнього та написами службових осіб "від підпису відмовився".

При цьому, матеріали позовної заяви, в тому числі й довідка ДП "Полтавська установа виконання покарань (№23)", не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивачем до листопада 2015 року вживалися самостійні дії з метою отримання вищевказаних рішень, наказів та постанов з метою їх оскарження.

Відтак, оскільки несвоєчасне звернення до суду з цим позовом було наслідком власних дій позивача, а доказів на підтвердження наявності обставин, які були об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили звернення до суду протягом строку, який пропущено, суду не надано, суд не знаходить підстав для визнання зазначеної позивачем причини пропуску строку звернення до суду поважною.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам статей 122, 123, частини п`ятої статті 160 та частин першої, четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду з позовом визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23" про визнання протиправними та скасування постанов, наказів та рішень залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали та роз`яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду:

- позовної заяви та її копій відповідно до кількості учасників справи, оформлених відповідно до частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням змісту позовних вимог, предмета спору та відповідачів з урахуванням висновків суду, наведених вище;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами в частині визнання протиправними та скасування постанов про поміщення засудженого(ї) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань від 12.10.2010 (карцер 7 діб), від 06.01.2011 (карцер 4 доби), від 18.02.2011 (карцер 9 діб); наказів про оголошення ув`язненому догани/попередження від 06.03.2013 (догана), від 12.03.2013 (попередження), від 22.04.2013 (догана); постанов про накладення стягнення від 25.05.2016 (догана), від 08.12.2016 (догана), від 21.12.2018 (догана); рішення про накладення стягнення про накладення стягнення від 17.10.2023 (бесіда виховного характеру) із зазначенням інших підстав для поновлення строку з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Г.В. Костенко