Справа № 480/2383/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року Справа № 480/2383/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2383/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Контакт плюс" до відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Контакт плюс" просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.03.2024 № ПШ025946 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Контакт Плюс" адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у розмірі 51000 гривень за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі направлення на рейдову перевірку від 02.02.2024 № 015989 головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченко О.М. одноособово 09.02.2024 складено акт № АР023653.

В зазначеному акті відповідачем зафіксовано, що автомобіль MAN/ВЕЛМАШ УКРАЇНА, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить ТОВ "Контакт Плюс" на підставі свідоцтв про реєстрацію НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , перевозив вантаж згідно накладної № 532 від 09.02.2024 з перевищенням встановлених пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, вагових норм на 52 %, а саме маса ТЗ становила 60,8 т при нормативно допустимій 40,0 т; та на момент проведення перевірки відсутня товаро-транспортна накладна на вантаж або інший визначений законодавством документ, чим порушена ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

На підставі акту № АР023653 від 09.02.2024 відповідачем 05.03.2024 прийнята постанова № ПШ025946 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у розмірі 51 000 грн.

Позивач вважає постанову від 05.03.2024 № ПШ025946 протиправною, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам та порушує права позивача.

Зазначає, що згідно з підпунктом "б" пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за порушення якого відповідач притягнув позивача до відповідальності передбаченої абзацем 17 частини 1 статті 60 Закону № 2344-111, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 тон.

Як зазначає позивач, висновок про перевищення транспортним засобом, належним позивачу, вагових норм під час перевезення 09.02.2024, відповідач дійшов з урахуванням лише одного документа - наданої водієм до перевірки накладної від 09.02.2024 № 532(внутрігосподарського призначення), відповідно до якої вага вантажу (пшениця) - 45460 кг, вага транспортного засобу (тара) - 15340 кг, брутто - 60800 кг.

В той же час, маса транспортного засобу MAN номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 без завантаження - 7450кг; маса транспортного засобу ВЕЛМАШ УКРАЇНА номерний знак НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 без завантаження - 7400 кг. Загальна маса зазначених транспортних засобів - 14850 кг.

Таким чином, відповідачем 09.02.2024 при складенні акту рейдевої перевірки № АР023653 не встановлені відомості щодо дійсної маси транспортних засобів.

Відповідач не мав достатніх та достовірних відомостей для висновку про порушення позивачем нормативно визначених габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.

Ухвалою суду від 29.03.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що в момент документальної перевірки виявлено перевищення вагових норм встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху України на 52%, а саме загальна вага транспортного засобу становить 60,8 т при нормативно допустимій 40,0 тон. що, знайшло своє відображення в акті від 09.02.2024 № АР023653, акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.02.2024 № 029243, а також довідці про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 09.02.2024 № 0020896. Також на момент проведення перевірки у водія була відсутня товарно- транспортна накладна на вантаж або інший визначений законодавством документ, чим порушено ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт.

Порушення законодавства було виявлено в результаті здійснення документального габаритно-вагового контролю, про що зазначається в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Звертаємо увагу суду, що зважування транспортного засобу на пересувних або стаціонарних пунктах ГВК передбачено Порядком № 879 лише при точному габаритно- ваговому контролі. І лише при точному ГВК формується чек зважування.

Документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється шляхом додавання маси транспортного засобу згідно реєстраційних документів та маси вантажу згідно накладної.

Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Водій заперечень не висловлював, ознайомився з складеним актом, про що поставив підпис у акті проведення перевірки.

Відповідно до Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Як наслідок, за порушення вимог додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 05.03.2024 № ПШ 025946.

Відповідач зазначив, що приймаючи оскаржувану постанову, орган державного контролю діяв у межах, у спосіб та на підставі повноважень, визначених чинним законодавством.

Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 13.11.2024 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.07.2025 поновлено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що 02.02.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Сумській області видано головному спеціалісту Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченко О.М. направлення на рейдову перевірку № 015989 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів в м. Шостка з 0 5.02.2024 по 09.02.2024.

09.02.2024 головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченко О.М. складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР023653.

Згідно змісту акту № АР023653 встановлено, що автомобіль MAN/ВЕЛМАШ УКРАЇНА, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить ТОВ "Контакт Плюс" на підставі свідоцтв про реєстрацію НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , перевозив вантаж згідно накладної № 532 від 09.02.2024 з перевищенням встановлених пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001, вагових норм на 52%, а саме маса ТЗ становила 60,8т. при нормативно допустимій 40,0т.; та на момент проведення перевірки відсутня товаро-транспортна накладна на вантаж або інший визначений законодавством документ, чим порушено ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

05.03.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Сумській прийнято постанову № ПШ025949 про застосування до ТОВ "Контакт Плюс" адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 51 000 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII, відповідно до частина 2 статті 29 якого з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 16 Порядку № 1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.20-22 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування".

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Підпунктом 5 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

За змістом пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з п.21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як вже вказувалось, пунктом 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку № 879)

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку № 879).

Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344) визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року затверджений Перелік документів (далі - Перелік), необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За п. 1 Переліку для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах: фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; товарно-транспортна накладна; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб: накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 2 Переліку).

У спірних відносинах до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на підставі абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за здійснення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів рейдової перевірки вбачається, що водій ОСОБА_1 надав наступні документи:

- посвідчення водія;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , днз НОМЕР_5 ;

- накладна № 532 від 09.02.2024;

Так згідно з наданою водієм накладної № 532 від 09.02.2024 вбачається, що перевезення здійснювалося транспортним засобом позивача днз НОМЕР_5 , вантаж пшениця.

Підставою для реалізації Укртрансбезпекою своїх повноважень є порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме - внутрішнє перевезення вантажу без товарно-транспортної накладної з обов`язковими, відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ, реквізитами а також особистої карти водія.

Під час здійснення Укртрансбезпекою своїх повноважень, позивач вищеобумовлених документів не надавав.

Доводи представника позивача суд вважає несуттєвими, які не спростовують перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів, а тому спірна постанова винесена правомірно.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Саме такий підхід значно посилює позиції невладної особи, якій бракує правових знань, щоб самостійно довести перед судом слушність своїх тверджень.

В той же час, застосування принципу презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі, оскільки ця презумпція не є абсолютною.

Підсумовуючи зазначене, оцінивши докази, долучені до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірною, тому підстави для її скасування у суду відсутні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Контакт плюс" до відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал