Справа № 420/15316/25
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа №420/15316/25

адміністративне провадження № К/990/6276/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №420/15316/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30 січня 2020 року по 25 квітня 2025 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) ОСОБА_1 з 30 січня 2020 року по 25 квітня 2025 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів Україні «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30 січня 2020 року по 20 травня 2023 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) ОСОБА_1 з 30 січня 2020 року по 20 травня 2023 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів Україні «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Надано апелянту строк протягом 10 днів з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме для надання документу про сплату судового збору. Роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року повернуто апелянту на підставі частини другої статті 298, пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Відповідачем повторно подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Надано апелянту строк протягом 10 днів з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначених недоліків. Роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, відповідно до статті 169 КАС України, апеляційна скарга буде повернута скаржнику. Роз`яснено, що відповідно до частини 3 статті 299 КАС України, у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги, документ про сплату судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження військової частини НОМЕР_1 . Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року у справі №420/15316/25 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

12 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №420/15316/25. Заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити до П`ятого апеляційного адміністративного суду для подальшого розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З матеріалів касаційної скарги та відомостей з Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що підставою для залишення апеляційної скарги скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року у справі №420/15316/25 без руху суд апеляційної інстанції зазначив про ненадання документу про сплату судового збору та про пропуск строку звернення до суду з апеляційною скаргою, у зв`язку з чим апелянту було запропоновано подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням підстав для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк відповідачем до апеляційного суду подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначав про відсутність коштів для сплати судового збору.

Крім того, у цьому клопотанні відповідач просив про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що первинну апеляційну скаргу було подано своєчасно, однак було повернуто через несплату судового збору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначив, що воно не відповідає вимогам встановлених статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір».

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що у поданому клопотанні, окрім посилання на неможливість проведення платежів, недостатність фінансування та скрутний майновий стан скаржника, викликаний режимом воєнного стану в Україні, апелянт, зазначаючи про звернення із додатковим запитом про виділення коштів, проте не надає доказів, що таке звернення відбулось у межах даної справи. Крім того, зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору.

За висновками апеляційного суду, доводи скаржника не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок скаржника, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір в подальшому. Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку, апеляційний суд зазначив таке.

Так, рішення суду першої інстанції прийнято 11 грудня 2025 року, а отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням пункту 2 частини другої статті 295 КАС України було 12 січня 2026 року. Проте відповідачем апеляційну скаргу повторно подано до суду апеляційної інстанції 20 січня 2025, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі №200/3692/21 процесуальний строк, зокрема, строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов: первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження; повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань; скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою; доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Водночас, апеляційний суд звернув увагу на те, що відповідач при повторному поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції покликається лише на те, що строк було пропущено у зв`язку із затримкою фінансування. При цьому, скаржник не покликається на існування інших причин пропуску такого строку, не повідомив суд апеляційної інстанції про тривалість і характер обставин, які унеможливлювали виконання вимог процесуального закону щодо оформлення апеляційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору, не надав належних доказів на підтвердження наведених ним аргументів в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Також суд апеляційної інстанції зауважив, що сама по собі затримка бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не є автоматичною, достатньою і безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

А тому покликання апелянта на те, що первинну апеляційну скаргу було подано своєчасно, однак таку було повернуто через несплату судового збору, суд апеляційної інстанції визнав безпідставними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначив, що вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо неповажності підстав пропуску строку звернення до суду апелянтом. Заявник у касаційній скарзі не спростував висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надав доказів щодо подання апеляційної скарги у строк або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.

Верховний Суд також зауважує, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для продовження зазначеного строку.

Крім того, усталеною є судова практика Верховного Суду щодо питання оцінки поважності причин пропуску строку через неможливість сплати суб`єктом владних повноважень судового збору з огляду на відсутність у нього коштів для здійснення таких видатків. Верховний Суд неодноразово наголошував, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Так, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 826/16458/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 380/17601/21, від 14 вересня 2023 року у справі № 520/23674/21, від 28 вересня 2023 року у справі № 280/6530/21, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №420/15316/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

В.Е. Мацедонська

Ж.М. Мельник-Томенко