Справа № 500/534/26
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

Справа № 500/534/26

23 лютого 2026 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Богомола Олександра Миколайовича звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 21 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік від 2 грудня 2021 року 1928-ІХ, станом на 01 січня 2022 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення (щомісячні види грошового забезпечення та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 рік) за період 21 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік від 2 грудня 2021 року № 1928-ІХ, станом 01 січня 2022 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року та з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, включно з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 3 листопада 2022 року № 2710-ІХ, станом на 01 січня 2023 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення (щомісячні види грошового забезпечення) з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 3 листопада 2022 року № 2710-ІХ, станом 01 січня 2023 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року та з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 18 червня 2025 року по 09 серпня 2025 року, включно з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ, станом на 01 січня 2025 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення (щомісячні види грошового забезпечення, матеріальну допомогу на оздоровлення за 2025 рік та інші виплати зазначені в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2025 №238 (по стройовій частині), які обчислюються в залежності від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням) з 18 червня 2025 року по 09 серпня 2025 року, включно з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ, станом на 01 січня 2025, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року та з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо відмови у донарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої частиною другою статті 9 України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262, в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 23 повних календарних роки служби як особі, яка має право на пенсію за цим Законом та звільнена зі служби за сімейними обставинами;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити на користь позивача ОСОБА_1 частину одноразової грошової допомогу при звільненні, яка передбачена частиною другою статті 9 України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262, в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 23 повних календарних роки служби як особі, яка має право на пенсію за цим Законом та звільнена зі служби за сімейними обставинами.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 позовну заяву залишено без руху через її недоліки. Позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачу у цей строк необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску, а також надати суду грошовий атестат, а також заяву-підтвердження, передбачену пунктом 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направлено, зокрема, представнику позивача в його електронний кабінет та доставлено 12.02.2026.

У строк, встановлений судом, до суду надіслана заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій повідомлено про неподання ОСОБА_1 іншого позову до Військової частини НОМЕР_1 з тим самим предметом та з тих самих підстав, та вказано підстави для поновлення строку. Щодо відсутності у матеріалах справи грошового атестата представник позивача вказує, що на даний час позивач з грошовим атестатом не ознайомлювався, у телефонному режимі позивача повідомлено, що грошовий атестат наразі не оформлявся.

Щодо дотримання строку звернення до суду, то представник позивача зазначає, що позивач набув достовірної та документальної інформації про обсяг і характер виплачених йому сум з дня отримання поштовим зв`язком 06.11.2025 відповіді відповідача від 23.10.2025 №893/13/1718 на адвокатський запит, про що свідчать дані поштового відправлення (трекінг-номер 130). Крім цього, 20.11.2025 представником позивача направлялась заява до відповідача з проханням перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основні, додаткові, одноразові види грошового забезпечення). Відповідь Військової частини НОМЕР_1 на дану заяву з відмовою у виплаті від 12.12.2025 №893/13/1964 представником позивача фактично отримано 24.12.2025, про що свідчать дані поштового відправлення (трекінг-номер 247). Тобто представником позивача вживались заходи щодо досудового врегулювання спору. Також звертає увагу на те, що у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2025 №238 (по стройовій частині), яким позивача виключено зі списків особового складу та визначено перелік належних до виплати сум, відсутня будь-яка згадка про одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка б передбачала виплату грошової допомоги за всі календарні роки служби. У наказі лише йдеться про виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», тобто за роки служби у військовій частині. Саме відсутність зазначеної виплати у наказі та відсутність будь-якого правового обґрунтування причин її ненарахування і стала предметом даного спору. Сам факт ознайомлення позивача з наказом про звільнення не свідчить про те, що він був належним чином обізнаний про відсутність у нього права на зазначену виплату, оскільки наказ не містив жодних мотивів, пояснень чи посилань на норми права, які б виключали право позивача на отримання одноразової грошової допомоги. Таким чином, саме з 06.11.2025 у позивача виникла реальна можливість та об`єктивна необхідність оцінити правильність здійснених нарахувань і виявити допущені порушення його прав щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення. У зв`язку з наведеним просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк звернення до суду.

Щодо дотримання строку звернення до суду, наявності причини для їх поновлення у разі пропуску, то з урахуванням поданої заяви про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до таких висновків.

З позовними вимогами про перерахунок грошового забезпечення з нової розрахункової величини позивач звернувся з дотриманням частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України з урахуванням того, що повну і достовірну інформацію про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення він отримав поштовим зв`язком 06.11.2025 у вигляді відповіді відповідача від 23.10.2025 №893/13/1718 на адвокатський запит з довідкою про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та інформацією про розрахункову величину, а до суду звернувся 05.02.2026.

Щодо позовних вимог, які стосуються виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, то позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду, позаяк з дати отримання наказу про звільнення від 09.08.2025, у якому відсутній вказаний вид допомоги до виплати при звільненні ОСОБА_1 , останній набув достатньої інформації і був у повній мірі обізнаний про невиплату такої.

Водночас враховуючи наведені представником позивача пояснення щодо надіслання адвокатських запитів за попереднім місцем служби ОСОБА_1 та відповідачу для з`ясування і підтвердження наявності у позивача права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена частиною другою статті 9 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», то суд вважає наведені обставини достатніми для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду.

При цьому суд вважає помилковим посилання представника позивача на Рішення Конституційного Суду України №1-р/2025 від 11.12.2025, бо воно стосується частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України, тобто оплати праці (грошового забезпечення) діючих працівників (військовослужбовців). У спірному випадку позивач звернувся до суду після звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин застосовується строк, визначений у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України.

Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України.

Позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, позовну заяву подано з дотриманням правил підсудності.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України, немає.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частин другої, шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України ця справа є справою незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Керуючись статтями 4, 12, 49, 171, 248, 256-258, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк звернення до суду.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розгляд справи здійснюватиметься за адресою: 46006, місто Тернопіль, вулиця Князя Острозького, 20.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зобов`язати відповідача у строк для подання відзиву надати до суду всі матеріали, що стосуються предмета позову.

Встановити позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив п`ять днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів.

Встановити відповідачу строк для подання заперечення п`ять днів з дня отримання копії відповіді на відзив.

Повідомити сторонам, що відзив, відповідь на відзив, заперечення (заяви по суті справи) повинні відповідати вимогам частин другої - четвертої статті 162 КАС України. Заяви по суті справи одночасно з їх надісланням (наданням) до суду також повинні бути надіслані іншим учасникам справи.

Роз`яснити сторонам, що письмові докази подаються безпосередньо до суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії з дотриманням вимог статей 79, 94 КАС України. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (частини восьма, дев`ята статті 79 КАС України).

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за веб-адресою https://adm.te.court.gov.ua/sud1970/gromadyanam/spravy/.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Чепенюк О.В.